УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

09 квітня 2024 року 

м. Київ

справа № 420/12267/23
адміністративне провадження № К/990/11650/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А.,  Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року (суддя Самойлюк Г.П.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року (колегія у складі суддів Турецької І.О., Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.)
у справі № 420/12267/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області; відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Одеській області щодо невнесення індивідуальних відомостей до системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб за період роботи з 04.03.1993 до 16.06.1997 у МПТП «Мир»;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Одеській області внести зміни до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб, включивши дані про страховий стаж за період роботи з 04.03.1993 до 16.06.1997 у МПТП «Мир».

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 09.08.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2024, задовольнив позов.

19.03.2024 ГУ ПФ України в Одеській області подало касаційну скаргу, що 26.03.2024 надійшла до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2024, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження, відповідач покликається на те, що у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, оскільки пенсійний орган встановив наявність страхового стажу 28 років 1 місяць при необхідних не менше 30 років; не враховано періоди роботи з 04.03.1993 до 16.06.1997 у зв`язку з наявністю виправлення запису про звільнення та невірно зазначеним номером наказу в трудовій книжці.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії.
Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 02.06.2023 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Покликаючись на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, відповідач не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637  «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», інших норм матеріального та / або процесуального права.
Також ГУ ПФ України в Одеській області у касаційній скарзі не підтверджує обставину, передбачену пп. «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не зазначає обставин, що вирізняли б цю справу з-поміж подібних справ цієї категорії спорів.  Тому Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики, та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 сформулював правову позицію про те, що: 
"працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.".

Суд апеляційної інстанції, переглянувши рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2023, дійшов подібного висновку про те, що записи трудової книжки ОСОБА_1 за період з 04.03.1993 до 16.06.1997 мають бути враховані органом Пенсійного фонду при призначенні пенсії, а відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача вказаних періодів роботи є протиправною та прийнятою з формальних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФ України в Івано-Франківській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.   Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі № 420/12267/23.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                                                                             В.М. Кравчук

Суддя                                                                                             А.А. Єзеров                                                                                                                   
Суддя                                                                                                                                                           О.П. Стародуб