ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року 
м. Київ

справа № ЗП/620/6/23
адміністративне провадження № К/990/7487/24  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Собківа Я.М., суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В.) у справі № ЗП/620/6/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інекс Реал» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про забезпечення позову, -
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст заяви
1.  У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інекс Реал» (далі по тексту - заявник, ТОВ «Інекс Реал») подало заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просило зупинити дію наказу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці «Про анулювання дозволу ТОВ «Інекс Реал» №818/Ц від 16 листопада 2023 року» (далі по тексту - Наказ), до набрання законної сили рішенням суду.
Заява мотивована тим, що задоволення позовних вимог може значно ускладнити виконання рішення суду або взагалі унеможливити його виконання, оскільки законодавство з питань охорони праці не передбачає можливості й процедури поновлення дії анульованого дозволу у разі визнання протиправним та скасування рішення відповідного органу про його анулювання.
Крім того, значно ускладненим, а в певному обсязі й неможливим, стане також і відновлення прав заявника, зокрема права на виконання обумовлених дозволом робіт, про захист яких буде поданий позов. Застосування саме такого виду забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваного наказу є співмірним із заявленими вимогами, а сам захід забезпечення є рівноцінним цим вимогам.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.  Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що в разі встановлення в ході розгляду справи порушення прав заявника, їх відновлення, в даному випадку, можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може бути підмінено вжиттям заходів забезпечення позову в даному випадку та на даній стадії судового процесу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Інекс Реал» задоволено. 
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року скасовано. 
Заяву про забезпечення позову задоволено шляхом зупинення дії наказу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці «Про анулювання дозволу ТОВ «Інекс Реал» №818/Ц від 16 листопада 2023 року до набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у разі задоволення позовних вимог та скасування Наказу, ТОВ «Інекс Реал» буде вимушений докладати певних зусиль для відновлення дії дозволу при тому що така процедура не передбачена законодавством про охорону праці і, в будь-якому випадку, матиме можливість відновити своє право на здійснення обумовлених дозволом робіт, про захист якого поданий позов, лише з моменту відновлення дії цього дозволу.
Крім того, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову не є вирішенням справи по суті, а є засобом тимчасового захисту, який рішення по суті не підмінює, а лише тимчасово, до вирішення спору, зупиняє дію оскаржуваного індивідуального акта.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.  Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі №  ЗП/620/6/23 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не вказали яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача. 
Скаржник зазначає, що дозвіл ТОВ «Інекс Реал» від 20 березня 2023 року №ДЗ-1059/Ц/1-23 на виконання робіт підвищеної небезпеки анульовано з 26 листопада 2023 року, про що на оригіналі електронного документа проставлено відповідну позначку та внесено відповідні дані до реєстру дозволів. 
Зупинення дії наказу про анулювання дозволу абсолютно не впливає на процедуру подальшого поновлення анульованого дозволу, зокрема не спрощує процес його поновлення, тому суд апеляційної інстанції забезпечив позову не керуючись метою інституту забезпечення позову - гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції не врахував, що на момент прийняття оскаржуваного рішення дозвіл вже був анульований і наслідок забезпечення позову фактично буде аналогічним наслідку задоволення позову по суті.
На обгрунтування касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці також зазначає, що обставини щодо негативних наслідків та ймовірної шкоди, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. 
Тому застосовуючи заходи забезпечення позову з підстав, які законом не передбачені, суд втрутився у компетенцію органу Держпраці, зупинив дію наказу та фактично надав можливість продовжувати виконання робіт підвищеної небезпеки з порушенням законодавства про охорону праці.
При цьому, зупинення дії наказу до набрання законної сили рішенням суду означає, що працівники виконуючи роботу в інтересах ТОВ «Інекс Реал» наражатимуться на небезпеку, що не може бути співмірним по відношенню до тих негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2024 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі №ЗП/620/6/23.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2024 року № 645/0/78-24, у зв`язку з відпусткою судді Тацій Л.В., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2024 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Рибачука А.І.
ТОВ «Інекс Реал» подало відзив на касаційну скаргу, просило відмовити у її задоволенні та залишити оскаржуване рішення без змін.
5. Верховний Суд ухвалою від 17 червня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 18 червня 2024  року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
6.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
7. Колегія суддів Верховного Суду, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, у відповідності до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.
Згідно із частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Водночас підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно із Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція міститься, у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року по справі №580/5656/21.
8. Водночас, колегія суддів КАС ВС зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Отже, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Наказу Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, керуючись статтею 21 Закону України «Про охорону праці», у зв`язку з недодержанням вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл від 20 березня 2023 року №1059/Ц/1-23 прийняло рішення - анулювати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки від 20 березня 2023 року №ДЗ-1059/Ц/1-23, виданий ТОВ «Інекс Реал».
10. На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, зокрема, капітальний ремонт будинків, споруд, що є основним видом діяльності товариства, можлива лише за наявності відповідного дозволу, а тому його анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою такі неминучі наслідки як:
зупинення будівництва захисної споруди цивільного захисту - споруди подвійного призначення із захисними властивостями протирадіаційного укриття для потреб Добрянського ліцею Добрянської селищної ради за адресою: вул. Преображенська, 7, смт Добрянка, Чернігівського району Чернігівської області за договором підряду №80 від 03 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Інекс Реал» та Добрянською селищної радою;
зупинення реконструкції будівлі №1 Талалаївського ліцею Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за договором підряду №4-Б від 03 жовтня 2023 року, укладеного між ТОВ «Інекс Реал» та Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації;
накладення значних штрафних санкцій за несвоєчасне виконання укладених товариством договорів підряду тощо.
10. Колегія суддів зазначає, що у даній справі ТОВ «Інекс Реал» не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено і не підтверджено у передбаченому процесуальним законом порядку наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.
Рішення суду апеляційної інстанції не містить мотивів, з яких суд дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, а також не вказано, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, складність вчинення цих дій.
Верховний Суд погоджується з доводами скаржника, що зупинення дії Наказу не впливає на процедуру подальшого поновлення дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, у разі задоволення позову по суті.
Слід зазначити, що фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.
11. Таким чином, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у касаційній інстанції, а оскаржуване рішення не грунтується на правильному розумінні закону. 
Колегія суддів КАС ВС вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.
У свою чергу, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 КАС України межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задовольнити.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року по справі № ЗП/620/6/23 скасувати.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року - залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Рибачук А.І.
                                                                                                              Стеценко С.Г.