КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 367/1714/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6955/2024

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
12 червня 2024 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лозового Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року у складі судді Мерзлого Л.В.,  
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: комунальне підприємство «Бучасервіс» Бучанської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, у якому просила: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .
 
Позов обґрунтовано тим, що батько позивача - ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Квартира трикімнатна, має 38,4 кв.м житлової площі, розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. Будинок знаходиться на балансі КП «Бучасервіс» Бучанської міської ради, з яким ОСОБА_3 був укладений договір найму житла. Наведене стверджується довідкою КП «Бучасервіс» № 12 від 06 червня 2022 року, технічним паспортом на квартиру. 
 
Після отримання ордера на квартиру сім?я позивача у складі 5 осіб (батько, мати, позивач та двоє братів) вселилась у житло за вказаною адресою і зареєструвались за місцем проживання. Від часу вселення в квартиру і до своєї смерті батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Позивач також постійно проживає у вказаній квартирі з моменту вселення. У теперішній час разом зі позивачем у квартирі живуть чоловік і дочка ОСОБА_2 . 
 
Старший брат ОСОБА_5 переїхав з квартири на інше місце проживання і знявся з реєстраційного обліку. Інший брат, відповідач ОСОБА_1 також виїхав на інше місце проживання і в квартирі АДРЕСА_1 більше 20 років без поважних причин не мешкає. Будь-які його речі в цій квартирі відсутні. Місцем постійного проживання ОСОБА_1 є збудований ним житловий будинок по АДРЕСА_2 , в якому він живе разом зі своєю дружиною та двома дітьми. Не дивлячись на те, що відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає багато років, втратив інтерес до вказаного житла, постійно повторює, що спірна квартира як житло йому не потрібна, знятися з реєстраційного обліку ОСОБА_1 відмовляється.  
 
Позивач вказує про те, що після смерті наймача й до теперішнього часу самостійно проводить оплату комунальних та інших послуг, пов`язаних з утриманням житла, які нараховуються також і на ОСОБА_1 . Брати участь в оплаті за надані комунальні послуги відповідач відмовляється. Будь-яких дій, пов?язаних з користуванням житлом, він не виконує. 
 
Зокрема, ОСОБА_1 на протязі останніх 20 років не надавав коштів на витрати по ремонту квартири, утримання її в належному технічному стані. Перебування відповідача протягом тривалого часу на реєстраційному обліку в квартирі завдає позивачу збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку кількості зареєстрованих осіб. 
 
На час звернення до суду квартира АДРЕСА_1 є зруйнованою внаслідок військових дій рф на території міста і потребує капітального ремонту. Однак вкладати кошти у відновлення житла ОСОБА_1 відмовляється.  
 
Враховуючи, що позивач є членом сім?ї наймача, особою, яка правомірно користується квартирою АДРЕСА_1 , і внаслідок того, що ОСОБА_1 зареєстрований у цій квартирі, але не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад двадцять років, порушуються права позивача, остання вимушена звернутися до суду з даним позовом та вважає, що питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням має бути вирішене в судовому порядку, оскільки інакше не передбачено діючим законодавством.
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено питання судових витрат.
 
В апеляційній скарзі адвокат Лозовий Д.А. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні позову в повному обсязі.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачка і відповідач з моменту смерті їхніх батьків не проживають в даному приміщенні.
 
Скаржником вказано, що в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують сплату ним коштів за комунальні послуги.
Зазначено, що відповідач ніяким чином не перешкоджає користуватись відповідною квартирою позивачці, однак не розпоряджатись нею без відома відповідача.
 
Посилається на те, що до смерті батьків у позивачки взагалі не було ніяких ні питань, ні претензій, ні пропозицій до відповідача стосовно цього житла.
 
Крім того вказує, що заяви про нібито здійснення позивачем у квартирі ремонту та інших благ не відповідають дійсним обставинам та не підтвердженні належними доказами по справі.
 
Зазначає, що показання свідків, які були залученні позивачкою, не тільки не підтвердили факт проживання позивачки у даній квартирі, а й здійснення нею ремонтних робіт у помешканні.
 
Вважає, що наявність у відповідача іншого житла не є підставою для зняття його  з реєстрації за місцем такої реєстрації. 
 
Звертає увагу суду на те, що під час вирішення справи та прийняття оскаржуваного рішення залишено поза увагою той факт, що позивачка не являється власницею даної квартири та те, що квартира являється об`єктом спадщини від батьків позивачки та відповідача та є їхньої спільною частковою власністю.
 
Посилається на те, що подання відповідного позову є зловживанням процесуальними правами зі сторони позивача.
 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Шевченко Н.В. в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.
 
Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваного рішення.
 
Представник третьої особи в судове зсідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у визначений законом спосіб (а.с. 124) причин неявки не повідомив, у зв`язку з чим вирішено проводити розгляд за його відсутності.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_1  та його представника адвоката Лозового Д.А., які просили апеляційну скаргу задовольнити,  ОСОБА_2 та її представника адвоката Шевченко Н.В., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
 
За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
 
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (ч. 2 ст. 71 ЖК України).
 
Зі справи убачається, що у спірній квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до комунальної власності,    зареєстрованими  є сторони по справі.
 
Згідно даних технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 20.10.2017, спірна квартира є трикімнатною, житловою площею 38,4 кв. м  та розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку (а.с. 7-9).
 
Відповідно до довідки КП "Бучасервіс" № 12 від 06.06.2022, будинок знаходиться на балансі КП "Бучасервіс" Бучанської міської ради, з яким ОСОБА_3 був укладений договір найму житла (а.с. 10). 
 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом  про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 14).
 
12.02.2022 помела мати позивачки ОСОБА_4 (а.с.15).
 
Установлено, що ОСОБА_2 , проживаючи у квартирі разом з батьками, доглядала за ними, надавала допомогу.
 
Згідно акта депутата Бучанської міської ради від 06.06.2022, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , 1974 р.н., фактично не проживає більше 20 років, дану інформацію підтверджують також сусіди (а.с. 13).
 
З долучених до справи актів обстеження від 20.07.2022, 30.01.2023 убачається, що відповідно до заяви ОСОБА_1 було проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_3 та встановлено, що в квартирі  ніхто не проживає (а.с. 51,52).
 
Відповідачем до справи долучено копію квитанції за оплату послуг від 21.02.2023, які надаються КП "Теплокомунсервіс" у спірній квартирі на суму 2000 грн, проте такий платіж стороною спору було здійснено після порушення у суді справи, що не свідчить про його власний інтерес до квартири та потребу  користуватися  нею (а.с. 53).
 
Враховує колегія суддів й  пояснення  ОСОБА_2 про пошкодження внаслідок агресії рф  у квартирі балконів, у зв`язку з чим вона проводить у ній  ремонтні роботи. 
 
Відповідно до пояснень в суді першої інстанції свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 у спірній квартирі не проживає  протягом тривалого періоду часу. У квартирі проживала позивачка й до смерті батьків  за ними доглядала,  відповідач квартирою не цікавився.
 
Колегія суддів враховує й пояснення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_10 про  те що у нього є власне житло, де він і проживає.
 
Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив, що в даній справі позивач не є власником спірної квартири, а є членом сім`ї наймача, яка проживала в квартирі, що стверджується показами свідків, здійснювала комунальні платежі. 
 
Також установлено, що відповідач у квартирі не проживає понад двадцять років, а тому враховуючи вище наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами закону.
 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Як встановлено судом, відповідач не заперечує, що він не проживає у спірній квартирі та має інше житло, де постійно проживає зі своєю сім`єю. 
 
Доводи апеляційної скарги про намір жити у помешканні колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу,  оскільки відповідач без поважних причин не реалізував своє право на проживання у спірній квартирі  і таких намірів не виявляв.
 
Посилання апеляційної скарги на неповне з`ясування районним судом обставин справи, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для скаржника, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
 
Матеріалами справи доведено, що відповідач понад  двадцять років не проживає у будинку. При цьому жодних доказів поважності причин його відсутності, не подано.
 
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
 
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
 
Суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог, а отже, наявні передбачені частиною другою статті 405 ЦК України підстави для визнання відповідача таким, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Лозового Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 18 червень 2024 року.

Суддя-доповідач: 

Судді: