ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 932/382/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Львівської митниці
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року (суддя Цитульський В.І.)  в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Львівської митниці
про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці № 1260/20900/23 від 03.10.2023. 
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою Львівської митниці № 1260/20900/23 від 03.10.2023, яка є предметом оскарження в даній справі, на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн за порушення митних правил – вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України.
В описовій частині постанови зазначено, що перевізником ОСОБА_2 був ввезений на митну територію України товар з перевищенням встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки більше ніж на 20 діб.  
Позивач зазначає, зокрема, що він не є перевізником товару, а є лише водієм фірми-перевізника, а тому не є суб`єктом відповідальності в справі про порушення митних правил.
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем перевозився товар транспортним засобом, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
Згідно з ЕМД 23UA209230038564U7 декларантом товару є ТОВ «Смарт Авто Транс», отримувачем – ТОВ «Зовнішагротранс-1».
Статтею 4 Митного кодексу України визначено: декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України.
Пунктом 2 частини 2  статті 191 МК України встановлено, що перевізники зобов`язані у строк, встановлений  статтею 95 цього Кодексу  або встановлений митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.
Відповідно до ч. 4 ст. 470 МК України,  перевищення встановленого  статтею 95  цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень  Конвенції про процедуру спільного транзиту  строку транзитних перевезень (доставки) товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що суб`єктом відповідальності в даній категорії справ є перевізник товару.
Відтак, оскаржувана постанова митного органу підлягає перевірці, насамперед, в частині притягнення до відповідальності належної особи.
Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Матеріали справи містять товаросупровідний документ, з якого вбачається, що товар перевозився ТОВ «АДР ЛОГІСТИК».
Сам митний орган в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до товаросупровідних документів перевізником вказано ОСОБА_1 , фірмою-перевізником - ТОВ «АДР ЛОГІСТИК». 
В свою чергу, позивач пояснив, відповідач такі пояснення не спростував, що він є найманим працівником – водієм ТОВ «АДР ЛОГІСТИК», а тому не здійснював жодних дій від свого імені.
Також відповідачем не надано належних доказів того, що позивач є власником транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення товару, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
В контексті наведеного, суд апеляційної інстанції додатково звертає увагу на приписи статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Тобто, перевізником вважається фізична чи юридична особа, яка в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозить вантаж як на комерційній основі, так і для власних потреб.
Відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів того, що з ОСОБА_1 було укладено договір на перевезення товару, тоді як з товаросупровідних документів прямо вбачається, що фірмою-перевізником є ТОВ «АДР ЛОГІСТИК».
Таким чином, за висновком суду апеляційної інстанції, відповідач притягнув до відповідальності неналежного суб`єкта, а тому оскаржувана постанова носить протиправний характер та підлягає скасуванню.
Також доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоведеності належними доказами самого правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2024 року в адміністративній справі № 932/382/24 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 09 травня 2024 року та оскарженню не підлягає. 
                              Повна постанова складена 09 травня 2024 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров