Справа №581/1073/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сізов Д. В.	
Номер провадження 33/816/524/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

09 травня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 581/1073/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 01.02.2024, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
захисника – адвоката Козін Т. В., 
установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки після винесення суддею постанови про повернення матеріалів справи для належного оформлення, працівниками поліції у протокол були внесені зміни після його підписання, у протоколі не зазначені технічні характеристики засобів фіксації правопорушення, працівники не запитували його згоду з результатами обстеження, не вручали акт огляду, в матеріалах справи відсутній чек драгера, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, працівниками поліції не було дотримано процедури використання приладу, не роз`яснено права та обов`язки, його не повідомили про причину зупинки. 
Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 01.02.2024 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_4 о 23:00 год 07.12.2023 по вул. Полтавській, 18 у сел. Липова Долина Роменського району Сумської області керував автомобілем CITROEN, д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Вислухавши доводи захисника Козін Т. В., яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 007752 від 07.12.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_4 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема: 
- фотознімком роздруківки показників огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, проведеного 07.12.2023 23:04, результат тесту – 0,620/00;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_4 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «з результатами згоден» поставив свій підпис;
- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, згідно яких останніми зупинений т/з під керуванням ОСОБА_4 , якому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зі згоди ОСОБА_4 поліцейським проведено його огляд на місці зупинки т/з за допомогою приладу  «Драгер», результат якого становив 0,620/00. Цей результат ОСОБА_4 не заперечив, наміру пройти огляд у лікарні не висловив.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_4 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського. При цьому, ознаки сп`яніння в протоколі зазначаються поліцейським тільки у разі відмови від проходження відповідного огляду.
Той факт, що в протокол про адміністративне правопорушення внесено зміни (додано дату вчинення правопорушення) після направлення цього протоколу на доопрацювання, з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП не впливає на встановлення обставин вчинення правопорушення, не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої процесуальний документ є недійсним, а докази – недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_4 .
Внесені до протоколу зміни стосуються виключно дати вчинення правопорушення, ці дані є об`єктивними та не могли буди викривленими за будь-яких обставин, тобто були б такими самими якби уповноважена особа одразу вказала ці відомості в протоколі. 
Рішення про направлення протоколу для належного оформлення прийнято виключно з формальних підстав, після чого нові докази вчинення правопорушення не збиралися, а сам протокол приведено у відповідність до вимог закону та згідно ст. 256 КУпАП вказано дату вчинення правопорушення, що в цій справі встановлено на підставі сукупності наведених вище доказів, тому вказана обставина не суперечить принципу правової визначеності та не є підставою для визнання протоколу неналежним чи недопустимим доказом.
Є безпідставними також доводи апеляційної скарги про те, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з поліцейський не запропонував ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки останній не висловлював незгоди як на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, так і незгоди з результатами, тому у поліцейського не виникало обов`язку доставити особу до медичного закладу. При цьому чинна процедура огляду не містить положень, які б зобов`язували працівника поліції пропонувати особі пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі згоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
Відсутність в матеріалах справи роздруківки показників огляду ОСОБА_4 , в даному випадку, не впливає на доведення того, що останній керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, так як через несправність принтеру, який здійснює роздруківку показників огляду зі спеціального технічного засобу, до протоколу був долучений фотознімок дисплею технічного засобу, згідно якого огляд проведений 07.12.2023 23:04, а його результат становить 0,620/00. Саме у вказану дату та час проводився огляд ОСОБА_4 і саме такий результат зафіксований на відеозаписі огляду та неодноразово озвучувався працівником поліції.
Відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_4 був вручений другий примірник акту огляду на стан сп`яніння жодним чином не спростовує його вини, встановленої на підставі сукупності доказів, у тому числі й акту, який міститься в матеріалах справи, не надання якого (якщо це дійсно мало місце), не впливає на допустимість цього доказу.
Під час проходження огляду ОСОБА_4 не вимагав від поліцейських надання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, у зв`язку з чим відповідні документи до матеріалів справи і не долучалися.
Перед початком огляду поліцейським проведено контрольний замір на спеціальному технічному засобі, під час якого пари алкоголя у повітрі були відсутні, тому доводи апеляційної скарги про те, що трубка вже раніше могла використовуватися є неприйнятними.
Твердження апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_4 прав під час складання протоколу свого не підтвердження не знайшли. При цьому ОСОБА_4 об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат.
Доводи апеляційної скарги про зупинку т/з працівниками поліції без законних на те підстав не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки незалежно від причин, які стали підставою для зупинки т/з, водій в усякому випадку не має права ігнорувати вимоги п. 2.9а ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 01.02.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов