ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року	Львів	Справа № 380/24248/23 пров. № А/857/5521/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,
з участю секретаря судового засідання                Вовка А. Ю.,  
представника позивача                                           Блонського М. А.,   
представника відповідача                                      Думич І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Сервісна Компанія» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року (прийняте в м. Львові суддею Мричко Н. І.; складене в повному обсязі 12 лютого 2024 року) в адміністративній справі № 380/24248/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Сервісна Компанія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

                                                       В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна Сервісна Компанія» (далі також - ТОВ «Транспортна Сервісна Компанія», Товариство, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило:
- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області (далі також - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) № 16732/13-01-04-07/41786574 від 19.07.2023.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що вказане рішення винесено у зв`язку з порушенням позивачем строків реєстрації податкових накладних у період червня 2022 року та в грудні 2022 року. Із розрахунку санкції видно, що така розрахована неправильно; загальна сума податку на додану вартість (далі також - ПДВ) по прострочених податкових накладних становила 330 496,34 грн, водночас 10 % такої суми мало б складати 33 049,63 грн, а відповідач нарахував 36 489,64 грн. Також, необхідно враховувати, що відповідальність особи може наставати за наявності її вини. З 24.02.2022 на території України введений воєнний стан. У червні 2022 року кількість оголошених повітряних тривог була значно вищою ніж зараз, зокрема в червні було 21 раз оголошено повітряну тривогу. Такі обставини впливали на строки реєстрації податкових накладних, оскільки відповідальний працівник не міг належно виконувати свої обов`язки. Станом на цей час штрафна санкція застосовується в розмірі 2 відсотки, а не 10 відсотків, і нарахування штрафу у такому розмірі є неправомірним. Станом на сьогодні це діяння не є правопорушенням, оскільки строки реєстрації податкових накладних є збільшеними і загалом це правопорушення, якщо використовувати конституційний принцип за яким закон, пом`якшує чи скасовує відповідальність має зворотну дію в часі. 

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ТОВ «Транспортна сервісна компанія», яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви. Також зауважує, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків набрав чинності згідно наказу Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225. А до цього такий порядок затверджений не був; отже будь-який платник мав можливість стверджувати таку обставину як форс-мажорну. І доказом підтвердження такої обставини є Указ Президента України про введення воєнного стану з 24.02.2022, що є достатнім доказом для звільнення платника податків від відповідальності за період з 24.02.2022 по 29.07.2022. А після набрання чинності Порядком від 29 липня 2022 року № 225 такі докази мали бути підтверджені відповідно до цього Порядку окремими документами. Тому їхні доводи про те, що позивач повинен бути звільнений від відповідальності за цей період до 29.07.2022 у зв`язку з форс-мажорними обставинами, якими був воєнний стан є обґрунтованими. Також покликається на некоректну роботу електронного реєстру податкових накладних.

Також Товариство надало загалом аналогічні за змістом додаткові пояснення у справі.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу; покликаючись на норми законодавства та фактичні обставини справи, апелянт вказав, що позивач не заперечує факту несвоєчасної реєстрації податкових накладних, що має наслідком застосування до нього штрафних санкцій у зв`язку з цим; позаяк жодним нормативно-правовим актом не зупинено дію та строки встановленні статтею 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), та не знято з платників податків обов`язок своєчасно скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оскільки, реєстрація податкових накладних відбувалася до 08.02.2023, застосування пункту 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо встановлення розміру штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної є неправомірним. До спірних правовідносин неможливо застосовувати положення пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, оскільки штрафні санкції застосовано щодо накладних, граничний строк реєстрації яких припадає на червень та листопад 2022, тобто до дня набрання чинності Законом України № 2876-ІХ. Також позивач не надав жодних доказів на підтвердження неможливості виконання своїх податкових обов`язків. Тому просить апеляційну скаргу ТОВ «Транспортна сервісна компанія» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ГУ ДПС у Львівській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, статей 75, 76, 86 розділу IІ ПК України провело камеральну перевірку ТОВ «Транспортна Сервісна Компанія» з питання дотримання вимог пункту 192.1 статті 192, пункту 201.10 статті 201 ПК України, за результатами якої складено акт від 23.05.2023 № 14036/13-01-04-07/41786574 (далі – Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Транспортна Сервісна Компанія» відповідно до статті 192, пункту 201.10 статті 201 та підпунктів 69.1, 69.11 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у звітній період червня - грудня 2022 року, зокрема Товариство зареєструвало у Єдиному реєстрі податкових накладних з пропуском граничного строку податкові накладні, що складені протягом червня - листопада 2022 року, а саме:
- податкові накладні від 01.06.2022 за №№ 570, 552, 569, 565, 546, 580, 549, 551, 572, 567, 562, 547, 550, 555, 554, 583, 553, 548, 556, 543, 559, 578, 577, 582, 585, 581, 574, 573, 545, 558, 563, 579, 540, 541, 557, 542, 576, 584, 544, 561, 575, 571, 586, 560, 566, 564, 568 надіслані на реєстрацію 01.07.2022, з пропуском граничного строку на 1 день;
- податкові накладні від 08.06.2023 за №№ 624, 625, 626, 628 надіслані на реєстрацію 01.07.2022, з пропуском граничного строку на 1 день;
- податкові накладні від 07.06.2022 за №№ 623, 622 надіслані позивачем на реєстрацію 01.07.2022, з пропуском граничного строку на 1 день;
- податкові накладні від 02.06.2022 №594, від 03.06.2022 № 599, від 09.06.2022 № 629 надіслані на реєстрацію 01.07.2022, з пропуском граничного строку на 1 день;
- податкові накладні від 13.06.2022 за №№ 643, 642, 641 надіслані на реєстрацію 05.07.2022, з пропуском граничного строку на 5 днів;
- податкові накладні від 14.06.2022 за №№ 644, 645, 646, від 15.06.2022 № 652 надіслані на реєстрацію 05.07.2022, з пропуском граничного строку на 5 днів;
- податкові накладні від 10.06.2022 за №№ 633, 634, 632, 636, 648, 640, 637, 631, 638 та від 09.06.2022 за №№ 630, 635 надіслані на реєстрацію 05.07.2022, з пропуском граничного строку на 5 днів;
- податкові накладні від 14.06.2022 за №№ 649, 647, 650, від 15.06.2023 за №№ 656, 654, 659, 660, 653, 657, 658 надіслані на реєстрацію 08.07.2022, з пропуском граничного строку на 8 днів;
- податкові накладні від 07.11.2022 за №№ 1, 1688 надіслані позивачем на реєстрацію до ЄРПН 02.12.2022, з пропуском граничного строку на 2 дні;
- податкова накладна від 06.06.2022 № 605 надіслана позивачем на реєстрацію 12.07.2022, з пропуском граничного строку на 12 днів.

На підставі Акта перевірки та відповідно до встановлених порушень відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 19.07.2023 № 16732/13-01-04-07/41786574, яким нарахував Товариству штрафні санкції на суму 36 489,64 грн (10 % від суми ПДВ) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201 ПК України.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, ТОВ «Транспортна Сервісна Компанія» оскаржило їх до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідає критеріям правомірності, доказів зворотного в суді не встановлено і позивачем не надано, а тому таке не підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За вимогами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

А пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Також він установлює граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, – до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, – до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Вказаний пункт також визначає, що в разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом

Отже, у період спірних правовідносин ПК України закріплював обов`язок платників податку на додану вартість забезпечувати своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 120-1 ПК України визначено відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.
Так, згідно з підпунктом 120-1.1 пункту 120-1 ст.120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім окремо визначених видів податкових накладних/розрахунків коригування) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було встановлено мораторій на застосування таких санкцій за порушення, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

А Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі – Закон № 2260), який набрав чинності 27 травня 2022 року, було поновлено відповідальність платників податків за вказані порушення. 
У цьому Законі підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:
У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX доповнив підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України положеннями, згідно з якими в разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. 
При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

З набуттям чинності Законом № 2260-IX встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України звільнення від відповідальності стало залежним від доведення, у визначеному законодавством порядку, можливості або неможливості платником виконання свого обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Всупереч зазначеним приписам Товариство не надало до суду жодних доказів на підтвердження неможливості виконання свого обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.
Також воно не надало доказів того, що воно раніше скеровувало податкові накладні на реєстрацію, проте такі не були зареєстровані через некоректне функціонування системи електронної реєстрації податкових накладних, зокрема, скріншотів документів із електронного кабінету платника податків про надсилання податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних для їх реєстрації тощо. 

Щодо застосування розміру штрафних санкцій, передбачених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що Законом України від 12.01.2023 № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (який набрав чинності 08.02.2023) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Згідно з положеннями пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. 
Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

З наведеного вище випливає, що  надання зворотної дії в часі законам та нормативно-правовим актам, що пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Проте, вказаний вище Закон не містить вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. 
Також, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками ПДВ граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.01.2024 у справі № 280/4484/23 виклав правову позицію, згідно з якою податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.
А тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом України № 2876-IX) є неможливим.
Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом України № 2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08.02.2023).

Відтак, доводи позивача щодо наявності підстав для застосування зменшеного розміру штрафних санкцій (2 %) є необґрунтованими.

З приводу покликань Товариства на неправильний розрахунок штрафних санкцій, позаяк із розрахунку санкції видно, що така розрахована неправильно; загальна сума ПДВ по прострочених податкових накладних становила 330 496,34 грн, водночас 10 % такої суми мало б складати 33 049,63 грн, а відповідач нарахував 36 489,64 грн, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що така розбіжність виникла через те, що 07.11.2022 позивач зареєстрував коригування податкових зобов`язань зі знаком «-» (- 17 200), відтак вказана сума була відмінусована від загальної суми ПДВ, проте на неї також були нараховані штрафні санкції і доплюсовані до загальної суми.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Сервісна Компанія» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року в адміністративній справі № 380/24248/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено  03.06.24