Справа № 465/5009/23                        Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О. 
Провадження № 22-ц/811/2836/23                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря Цьони С.Ю.
з участю: представника апелянта – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» - Хандусенко І.О. на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2023 року у справі за заявою представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Єсіпова І.А. про забезпечення позову по цивільній справі № 465/5009/23 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
В серпні 2023 року представник позивача в системі «Електронний суд» подав заяву про забезпечення позову по вказаній справі, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», які виражені у національній та іноземній валютах і знаходяться на його рахунках у банках(інших фінансових установах, в електронних гаманцях, на рахунках у цінних паперах, у касі) чи в інших осіб, а також на все інше належне йому майно, на загальну суму 2 588 854,44 гривень, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2023 року заяву представника позивача про забезпечення позову частково задоволено.
Накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти(в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», в межах заявлених позовних вимог - 2 577 689 гривень.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив представник ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» - Хандусенко І.О..
Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.
Покликається на те, що заявник не подав до суду жодних доказів на підтвердження відсутності грошових коштів та банківських рахунках чи намагання виведення таких. Більш того, Заявник у своїй заяві посилається на статті, які опубліковані в засобах масової інформації, й у відповідності до яких йде мова про розкрадання коштів та рейдерське захоплення ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП», яке жодного відношення не має до правовідносин, що виникли між сторонами.
Заявник також посилається на наявність у ТОВ «БК «РУБІКОН ІНВЕСТ» досить низьких доходів та досить великих зобов`язань, що підтверджується відображеними даними на сервісі Opendatabot (станом на 2022 рік). Однак наведені міркування є лише припущеннями заявника і не достатньою підставою для забезпечення позову, оскільки такі відомості не відображають дійсний фінансовий стан суб`єкта господарювання та не є офіційними даними, а є аналітичним сервісом приватної компанії з відстеження інформації з державних реєстрів. Крім того, посилаючись на дані що відображені на сервісі Opendatabot, станом на 2022 рік, Заявником витягу із відображенням фінансової інформації долучено до Заяви про забезпечення позову не було.
Окремо виділяє, що посилання заявника на відкрите кримінальне провадження за фактом розкрадання коштів на ТОВ «БІК «РУБІКОН ГРУП» не заслуговує на увагу суду взагалі, адже воно не стосується ТОВ «БК «РУБІКОН ІНВЕСТ» та є необґрунтованими, оскільки обов`язковими для суду є лише вирок або постанова суду.
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. 
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Судом встановлено, що в серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.08.2023 року відкрито провадження по вказаній справі.
29 серпня 2023 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову по вказаній справі.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 759/5175/20, від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.09.2022 року уклав з відповідачем попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ). 
Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, ОСОБА_2 покликався на те, що оскільки на виконання Попереднього договору відповідач нічого позивачу не передавав, то стягнення з нього на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України всього отриманого від позивача за даним позовом поверне у первісний стан обидві сторони цього договору, а не тільки позивача.
Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 2 577 689,00 грн., сплачених позивачем на виконання нікчемного попереднього договору від 06.09.2022 року, власне, в межах суми яких накладено арешт на належне відповідачу майно та грошові кошти на рахунках, а тому підстав для висновку про неспівмірність вжитих заходів забезпечення заявленим позивачем позовним вимогам - немає.
Також необхідно зазначити, що сума до стягнення за позовними вимогами позивача є значною, а тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що між сторонами існує спір, а тому, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позову.
Зважаючи на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції підставно вжив заходи забезпечення за заявою представник позивача.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу представника ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» - Хандусенко І.О. – залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 04 вересня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 15.03.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.