ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/741/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №697/826/23 Категорія: 301030300 	Скирда Б. К. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 червня 2024 року                                                                                                 м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар	Карпенко О.В., Василенко Л.І. Новицька Н.О.	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кушенеренка Ігоря Вікторовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2024 року (повний текст складено 19.02.2024, суддя Скирда Б.К.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, 

в с т а н о в и в :

18 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони у справі з 06 грудня 2003 року перебували у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів громадянського стану Канівського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 270.
21 січня 2021 року на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2353/20 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.
В період шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність нерухоме майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, а саме: 
1) автомобіль NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 369 340 грн.; 
2) земельну ділянку площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1737, виданий 23 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В.; 
3) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1735, виданий 23 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В.; 
4) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1733, виданий 23 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В.
Позивач вказала, що оскільки право власності на вказані об`єкти було набуто під час шлюбу та зареєстровано за ОСОБА_1 , тому земельні ділянки, будинок та автомобіль є спільною власністю колишнього подружжя та підлягають розподілу між позивачем та відповідачем в рівних частинах.
Вартість майна, що підлягає поділу, незважаючи на його відчуження відповідачем в травні 2021 року без погодження з позивачем, слід визначати з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Згідно висновку оцінки, ринкова вартість автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 становить 369 340 грн. 
Відповідно позивач має право на компенсацію вартості транспортного засобу, що становить 369 340 грн. х 50 % = 184 670 грн.
Щодо нерухомого майна, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 земельних ділянок площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 та площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580, а також житлового будинку, об`єкта житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця.
Вартість аналогічного нерухомого майна в с. Бобриця, Канівського району, Черкаської області наразі становить близько 256 000 грн., 50% вартості якого дорівнює 128 000 грн.
Позивач в уточненій позовній заяві від 22 травня 2023 року просила суд:
-визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Бобриця; 
-визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
-визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; 
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 одну другу частину вартості автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 в розмірі 184 670,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу орієнтовно у розмірі 30 000 грн.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину земельної ділянки, площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 за адресою: Черкаська область, Черкаський (Канівський) район, с. Бобриця.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Іост грошову компенсацію вартості однієї другої частини автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 в розмірі 184 670,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені по сплаті судового збору в розмірі 2 123 грн. 70 коп. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). 
Судом встановлено, що жодних доказів, які б свідчили про придбання спірного майна за особисті кошти відповідач суду не надав.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що зазначене в позовній заяві майно визнано судом таким, що придбане під час подружнього життя сторін, а відтак підлягає поділу між подружжям. 
Що стосується вирішення спору в частині стягнення компенсації вартості однієї другої частини автомобіля, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач використав автомобіль у власних інтересах та здійснив відчуження без згоди позивача, тому суд визнав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості даного автомобіля, що становить 184 670,00 грн. При цьому, судом враховано звіт про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу станом на дату оцінки 24 березня 2023 року, що становить 369 340 грн. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Кушнеренка І.В. оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Кушнеренко І.В. просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2024 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Визнати за нею право власності на одну другу частину земельних ділянок та житлового будинку та відмовити в стягненні грошової компенсації вартості однієї другої частини автомобіля. Здійснити перерозподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що під час вирішення спору, відповідачем були повністю визнані позовні вимоги щодо нерухомого майна і рішення суду в цій частині не оскаржує. 
Разом з тим, відповідач заперечив той факт, що позивач має право на отримання грошової компенсації однієї другої частки вартості автомобіля. Свою позицію обгрунтовує тим, що відповідач вибирав та купував спірний автомобіль самостійно, позивач участі у цьому не приймала. При цьому, відповідач вказав, що автомобіль ним було придбано вже після фактичного припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Суд даній обставині належної оцінки не надав та стягнув на користь позивача одну другу частину вартості автомобіля. Саме в цій частині відповідач і оскаржує спірне рішення та вважає, що воно в цій частині підлягає скасуванню ті відмові в задоволенні вимог ОСОБА_2 в стягнення компенсації половини вартості автомобіля. 
       У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_2 – адвоката Головачевої О.М. зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у рішенні.
Зазначено, що предметом спірних правовідносин є поділ майна подружжя між сторонами. При цьому, відповідач повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції та оскаржує його лише в частині стягнення компенсації вартості однієї другої частини автомобіля.
Доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль придбаний за особисті кошти відповідачаі позивач в цьому участі не приймала є безпідставними, оскільки шлюб між сторонами був розірваний 21 січня 2021 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області.
Автомобіль придбаний подружжям Іост у 2018 році та перереєстрований відповідачем на іншого власника 13 травня 2021 року, що підтверджується відповіддю регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області, що долучена до матеріалів справи.
ОСОБА_1 жодним чином не спростовано обставини, що автомобіль входить до складу спільного майна подружжя, а оскільки перереєстрація автомобіля на іншого власника відбулася приховано без згоди позивача, тому ОСОБА_2 має право на грошову компенсацію однієї другої частки вартості автомобіля. 
       При цьому, згідно висновку оцінки, дійсна ринкова вартість автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску станом на момент розгляду справи становить 369 340 грн. 
Відповідач не спростував вказаний доказ, тому позивач має право на половину вартості автомобіля в сумі 184 670 грн.
Суд першої інстанції ухваливши рішення суду та стягнувши на користь позивача одну другу частину вартості автомобіля, дійшов правильного висновкув оскаржуваній частині рішення, тому підстав для його зміни чи скасування в цій частині немає. 
Також, на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_2 – адвоката Головачевої О.М. про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 500 грн. витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Суд апеляційної інстанції під час перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції враховує, що відповідачем повністю визнаються позовні вимоги позивача в частині встановлення об`єму спільного сумісного майна (земельні ділянки та житловий будинок) та його поділу між подружжям і рішення в частині вирішення спірних правовідносин щодо вказаного нерухомого майна не оскаржується.
ОСОБА_1 не погоджується лише з рішенням суду в частині вирішення вимог щодо рухомого майна та стягнення компенсації в розмірі однієї другої частини вартості автомобіля на користь позивача, тому саме в цій частині рішення суду першої інстанції є предметом перегляду апеляційного суду.
В апеляційній скарзі зазначено, що спірний автомобіль не є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний на кошти відповідача в той час, коли фактичні шлюбні відносини були припинені і спільне господарство сторонами не велося. Тому, саме з цих підстав, стягнення компенсації в розмірі однієї другої частини вартості автомобіля є неправомірним і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню. 
Судом першої інстанції встановлено, що об`єктом поділу у справі № 697/826/23 є майно, придбане під час шлюбу та зареєстроване за ОСОБА_1 , а саме земельні ділянки площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 та площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою с. Бобриця, Канівський район, Черкаська область, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_1 03 січня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи та даний факт не оспорюється сторонами, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 21 січня 2021 року, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 січня 2021 року (а.с. 10 Т.1).
З змісту вищевказаного рішення суду вбачається, що сторони перебували в шлюбних відносинах в період з 06 грудня 2003 року по момент ухвалення рішення суду - 21 січня 2021 року.
Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області № 31/23-1233 від 20 вересня 2022 року (а.с. 47-48 Т.1) на адвокатський запит представника ОСОБА_3 – адвоката Головачевої О.М. вбачається, що згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був зареєстрований 03 січня 2018 року за ОСОБА_1 та перереєстрований 13 травня 2021 року на іншого власника.
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
В постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року за наслідками розгляду справи № 755/20923/14-ц зроблено висновок, що при розгляді спорів про поділ спірного майна, суди повинні виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.
У постанові Об`єднаної палати касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року за наслідками розгляду справи № 127/7029/15-ц зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.
Аналогічні висновки приведені Верховним Судом у постановах від 09 грудня 2020 року за наслідками розгляду справи № 301/2231/17, від 07 квітня 2021 року за наслідками розгляду справи № 402/849/18. 
Встановивши, що спірний автомобіль був придбаний та зареєстрований у період шлюбу 03 січня 2018 року і відповідач розпорядився ним на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного майна.
Даної обставини відповідачем не було спростовано ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач купував спірний автомобіль за власні зароблені кошти та без позивача, яка участі в цьому не приймала не спростовують обставини купівлі автомобіля в період перебування сторін у шлюбі та суперечать положенням статті 60 СК України, якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
При цьому, визначення розмір грошової компенсації однієї другої частини вартості автомобіля, місцевий суд правильно виходив з того, що розмір вартості автомобіля має бути обрахований, виходячи з ринкової вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна подружжя, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц. 
Позивач в підтвердження позовних вимог надала суду звіт про незалежну експертну оцінку автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 20-44 Т.1), згідно якого вбачається, що ринкова вартість вказаного автомобіля станом на дату оцінки 24 березня 2023 року становить 369 340 грн. Відповідачем не спростовано вказаний доказ, а наданий ним договір комісії (а.с. 80 Т.1) про визначену вартість автомобіля у розмірі 49 000 грн. не може бути взятий до уваги судом, оскільки вказаний розмір вартості є договірною узгодженою ціною, про що зазначено в самому договорі комісії а не дійсною ринковою вартістю транспортного засобу.
З урахуванням наведеного, а також того, що позивач виконала свій процесуальний обов`язок доказування - надала суду докази, що підтверджують середньостатистичну ринкову вартість  автомобіля, а відповідач жодного обґрунтованого доказу на підтвердження іншого не надав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення компенсації в розмірі 184 670 грн.
Одночасно, апеляційний суд враховує, що предметом спору у справі є вимоги про поділ майна подружжя, тобто позивач просить суд поділити майно, яке належить на праві спільної сумісної власності членам подружжя, між обома співвласниками у відповідних частках кожному.
Однак суд першої інстанції, вирішуючи спір у справі, помилково не вказав про необхідність у порядку поділу спільного майна подружжя визнати право власності на 1 / 2 частину спільного майна – земельних ділянок та житлового будинку, як за позивачем так і за відповідачем, тобто обома співвласниками. 
У протилежному випадку у зв`язку з припиненням спільної сумісної власності щодо спірного майна, якщо суд визнає право власності на таке майно лише за одним співвласником на його 1 / 2 частину, інша частина майна не матиме титульного власника, адже спільна сумісна власність на таке майно не поширюватиметься, частка іншого співвласника у спільній часткові не визначена, а судом визнається приватна власність лише на 1 / 2 частину майна, що є помилковим.
Натомість суд першої інстанції у цій справі фактично вирішив спір, як вимоги щодо виділу частки в спільному майні на користь одного із співвласників, а не про його поділ між обома співвласниками, про що заявлено позов.
Відповідно до ст. 376  ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2024 року у даній справі слід змінити, виклавши його резолютивну частину у редакції даної постанови апеляційного суду, вказавши про визнання права власності на 1 / 2 частину спірного майна за кожним із співвласників.
Щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 отримала кваліфіковану правничу допомогу від адвоката Головачевої О.М. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Стороною позивача до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції надано ордер на надання правничої допомоги, Акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 07 травня 2024 року згідно Додаткової угоди № 1 від 17 квітня 2024 року до договору про надання правової допомоги та детальний опис робіт.
Оскільки такі витрати позивачем є фактично понесені, враховуючи складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, суд апеляційної інстанції вважає, що такі вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 5000,00 грн., яка відповідатиме принципу розумності та справедливості, а також враховуватиме, що правова позиція позивача по суті спору повністю сформована при розгляді справи судом першої інстанції та не потребує докладання додаткових значних зусиль при її підтриманні при апеляційному перегляді справи.
На підставі приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати скаржника по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи йому не відшкодовуються, адже по суті вирішення позовних вимог рішення суду першої інстанції змін не зазнало.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника відповідача – задовольнити частково.
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2024 року у даній справі - змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 за адресою: Черкаська область, Черкаський (Канівський) район, с. Бобриця.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0949 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0579 за адресою: Черкаська область, Черкаський (Канівський) район, с. Бобриця.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 7122081100:02:002:0580 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 56,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 в розмірі 184 670,00 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят гривень, 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на сплату судового збору в суді першої інстанції в розмірі 2 123,70 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 06.06. 2024.

Суддя-доповідач                        

Судді