ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 червня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/5302/23	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
          головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                               суддів: Діброви Г.І.,
                                            Колоколова С.І.,
секретар судового засідання – Полінецька В.С.,
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Батиль Г.М., у порядку самопредставництва;
від відповідача: Ткаченко А.В., за ордером;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства “СФЕРА-СК”
на рішення Господарського суду Одеської області
від 05 лютого 2024 року (повний текст складено 12.02.2024)
у справі № 916/5302/23
за позовом: Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” 
до відповідача: Приватного підприємства “СФЕРА-СК”
про стягнення 326 065,65 грн., -

суддя суду першої інстанції: Волков Р.В.,
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 19.06.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства “СФЕРА-СК” про стягнення 326065,65грн, з яких: 324970,54 грн. сума передоплати за договором про виконання проектних робіт № 4072-ДЭ-ЗаТЭС від 19.02.2021 та 1 095,11 грн. 3% річних.
В обґрунтування позову АТ “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” посилається на неналежне виконання ПП “СФЕРА-СК” договору про виконання проектних робіт № 4072-ДЭ-ЗаТЭС від 19.02.2021. Так, позивач вказує, що відповідно до умов договору, ним було перераховано на рахунок відповідача аванс у розмірі 324970,54 грн. Натомість, відповідач не виконав роботи у встановлений в договорі 90 денний строк з моменту його підписання. Позивач зазначає, що 03.10.2023 на адресу ПП “СФЕРА-СК” було надіслано вимогу про повернення передплати, яку було повернуто в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Позивач вказує, що за положеннями пункту 8.13 договору такий лист вважається врученим 13.10.2023. У зв`язку з невиконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення передплати протягом 7 днів відповідно як це передбачено ч.2 ст.530 Цивільного Кодексу України, АТ “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого авансу та 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 Цивільного Кодексу України
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 у справі №916/5302/23 (суддя Волков Р.В.) позов Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства “СФЕРА-СК” на користь Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” 326 065,65 грн. передоплати, 1 095,11 грн. 3% річних, 4890,99 грн. витрат по сплаті судового збору.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив, що договір про виконання проектних робіт № 4072-ДЭ-ЗаТЭС датований 19.02.2021, проте, з боку відповідача підписаний 02.04.2021. Відтак, виходячи зі змісту п 1.4 договору, суд дійшов до висновку про наявність у відповідача обов`язку виконати передбачені роботи не пізніше 03.07.2021.
Місцевий господарський суд зазначив, що матеріали справи містять копії платіжних інструкцій, які свідчать про повне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо внесення авансу на суму 324970,54 грн.
Натомість, відповідач в порушення чинних норм законодавства, а також умов договору, свої зобов`язання щодо виконання робіт належним чином не виконав. Доказів повного або часткового виконання робіт до встановленого умовами договору строку до матеріалів справи не надано. Також в матеріалах справи відсутні будь-які належним чином обґрунтовані заяви відповідача про неможливість виконання робіт через ненадання позивачем необхідної документації або з інших незалежних від відповідача підстав.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилань відповідача на часткове виконання робіт в межах строку дії договору, оскільки поняття термін дії договору не є тотожнім терміну виконання робіт та не може його підміняти.
Разом з тим, місцевий господарський суд зазначив, що укладеним між сторонами договором не передбачена можливість часткового виконання та часткової оплати, не визначено критеріїв розміру оплати у разі такого часткового виконання робіт, оплата передбачена лише за повністю виконані роботи, під належним виконанням договір передбачає саме виконання повного обсягу робіт з розробки документації.
Крім того, суд вказав, що сторонами до матеріалів справи не надано додаткових угод, які б стосувались продовження строків виконання зобов`язань відповідачем, а тому в контексті умов договору та норм цивільно законодавства суд першої інстанції вважає недоведеними твердження відповідача щодо продовження таких строків.
Суд також зауважив, що на момент підписання договору стороні усвідомлювали обсяг та характер робіт, наявність всіх необхідних для їх виконання відомостей, та не ставили можливість виконання умов договору в залежність від надання або ненадання певної документації позивачем.
Місцевий господарський суд зазначив, що після завершення строку дії договору (31.12.2021) позивач надіслав відповідачеві вимогу від 29.09.2023 № 841/0200 про повернення протягом 7-ми календарних днів 324970,54 грн., натомість, отриманий відповідачем авансовий платіж за договором позивачеві повернутий не був. За умови відсутності належних доказів виконання робіт, будь-які підстави для утримання вказаних коштів відповідачем відсутні.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення 324970,54 грн. в якості повернення суми передплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В зв`язку з неповерненням вказаних грошових коштів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1095,11грн 3% річних за період з 21.10.2023 по 30.11.2023. Перевіривши наданий позивачем розрахунок відсотків річних, місцевий господарський суд дійшов висновку про його обґрунтованість, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство “СФЕРА-СК” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 у справі №916/5302/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з посиланням на те, що при винесенні рішення мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що сторони визначили предмет договору як цілісний об`єкт, стосовно якого не передбачено можливості часткового виконання або оплати в залежності від ступеня розробки документації, а договір не містить умов часткової оплати в залежності від обсягу частки виконаних робіт та передбачає здійснення оплати лише після виконання робіт в цілому. При цьому, скаржник посилається на пункти 4.1.10, 4.2.1, 4.2.2, 2.1, 2.3, 4.3.3, 4.3.4 договору, п. 16 додатку № 1 до договору.
Крім того, скаржник вказує, що ПП «Сфера-СК» просило надати проектну документацію з комплектом ЗВК (зовнішніх мереж водопостачання), однак АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» залишило такі прохання без задоволення, внаслідок чого ПП «Сфера-СК» не змогло виконати обсяг робіт за договором у повному обсязі.
Скаржник зазначає, 29.12.2021 відповідачем було надано замовнику проектне рішення в електронному вигляді на 1-4 пускові комплекси, що свідчить про часткове виконання робіт за договором. Відтак, скаржник зауважує, що кошти в розмірі 324 970, 54 грн. - це оплата по фактично виконаному обсязі робіт на момент їх припинення, які не можуть вважатися сумою невиконаного грошового зобов`язання за договором про виконання проектних робіт №4072-ДЭ-ЗаТЭС від 19.02.2021.
Серед іншого, скаржник вказує, що роботи за договором про виконання проектних робіт № 4072- ДЭ-ЗаТЭС від 19.02.2021 відповідач не зміг завершити у зв`язку з повномасштабним вторгненням в Україну, оголошенням воєнного стану, знаходженням в окупації та в районі ведення бойових дій об`єкту, на якому безпосередньо і виконувались роботи за Договором - ДТЕК ЗАПОРІЗЬКА ТЕС (вул. Промислова, 95, м. Енергодар, Запорізької області).
Також, скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав строк виконання робіт підрядником - до 03.07.2021, посилаючись при цьому на положеннями ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України де викладено, що строком дії господарського договору є час впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.
Крім того, скаржник зазначає, що між сторонами було укладено додаткові угоди до договору, якими подовжено строк його дії. Проте, у зв`язку з воєнним станом значна частина документів Приватного підприємства “СФЕРА-СК”, в тому числі договір та додаткові угоди до нього, були знищені під час тимчасової окупації російською федерацію території України.
Скаржник вказує, що у даному випадку доказами укладення додаткових угод між сторонами є листування між сторонами.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “СФЕРА-СК” на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2024 у справі №916/5302/23, розгляд справи призначено на 03.04.2024 об 11:30 год.
18.03.2024 від Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують того факту, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права і підстав для його скасування немає.
01.04.2024 до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО”  – Батиль Георгія Михайловича, якою заявник просить надати йому (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон: НОМЕР_1 ) можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів – через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 заяву представника Акціонерного товариства “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” про проведення судового засідання у справі №916/5302/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 відкладено розгляд справи на 01.05.2024 об 11:30 год.
26.04.2024 до суду надійшло клопотання представника Приватного підприємства "СФЕРА-СК"  - Ткаченко Анни Володимирівни, якою заявник просить надати їй можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 клопотання представника Приватного підприємства "СФЕРА-СК" про проведення судового засідання у справі №916/5302/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено
Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2024 о 12:30 год.
07.05.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Приватного підприємства "СФЕРА-СК", яким заявник просить надати представнику можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2024 клопотання представника Приватного підприємства "СФЕРА-СК" про проведення судового засідання у справі №916/5302/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду судовою колегією залишено без розгляду, оскільки ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 клопотання представника Приватного підприємства "СФЕРА-СК" про проведення судового засідання у справі №916/5302/23 в режимі відеоконференції вже було задоволено.
У зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Колоколова С.І. з 13.05.2024 по 24.05.2024 у відпустці, судове засідання, призначене на 22.05.2024 у справі №916/5302/23 не відбулось, про що складено відповідну довідку судового засідання. У вказаній довідці також зазначено, що про дату, на яку буде призначено розгляд справи, учасники справи будуть повідомлені додатково.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 продовжено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства СФЕРА-СК на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 на розумний строк, повідомлено учасників справи №916/5302/23, що її розгляд відбудеться 19.06.2024 о 10:00 год. в режимі відеоконференції, за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.
У судовому засіданні 19.06.2024 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив останню задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.
Представник позивача просив суд апеляційної інстанції залишити рішення місцевого господарського суду без змін. 
У судовому засіданні 19.06.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану, тривалі повітряні тривоги, відключення енергопостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду і принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Приватного підприємства “СФЕРА-СК” розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.
Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як свідчать матеріали справи, 19.02.2021 між Акціонерним товариством “ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО” (замовник, позивач) та Приватним підприємством "СФЕРА-СК" (підрядник, відповідач) укладено договір про виконання проектних робіт № 4072-ДЭ-ЗаТЭ, за умовами п. 1.1 якого підрядник бере на себе зобов`язання за плату і за завданням замовника розробити проектно-кошторисну документацію проекту: капітальний ремонт автоматичної системи пожежогасіння трактів паливоподачі на ДТЕК ЗАПОРІЗКА ТЕС вул. Промислова, 95, м. Енергодар Запорізької області». Код ДКПП: 71.12.
За положеннями п.1.2 договору замовник зобов`язується прийняти розроблену проектну документацію і оплатити її в порядку, передбаченому цим договором.
Види, обсяг досліджень і зміст робіт з розробки проектно-кошторисної документації визначаються в завданні на проектування, яке є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1) (п.1.3 договору).
Відповідно до п.1.4 договору термін розробки проектної документації визначено сторонами та складає 90 календарних днів з моменту підписання договору.
Загальна вартість робіт формується на підставі твердої договірної ціни на проектні і вишукувальні роботи (додаток №2) згідно з кошторисами, та включає в себе відшкодування всіх витрат підрядника, плату за виконані ним роботи і становить 812 426,35 грн., у тому числі ПДВ 20% 135 404,39 грн. (п.2.1 договору).
За положеннями п. 2.3 договору розрахунки за цим договором здійснюються замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника у наступному порядку:
-          аванс 40% від вартості договору у сумі 324 970,54 грн., у тому числі ПДВ 20% 54 161,76 грн., на підставі отриманого замовником рахунку;
-          остаточний рахунок за виконані роботи на 60 (шістдесятий) календарний день з дати підписання відповідного Акту прийому-передачі виконаних робіт, на підставі отриманого замовником рахунку.
Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника. Так само розрахунки за цим договором можуть здійснюватися в інших формах, що не суперечать чинному законодавству.
Якщо останній день терміну для оплати, встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий.
Сторони дійшли згоди, що вихідних даних, отриманих в завданні на проектування (додаток №1), достатньо для виконання робіт (п.3.1 договору).
За положеннями п.3.2 договору, завдання є обов`язковим для виконання з моменту підписання договору з обох сторін.
Підрядник зобов`язаний дотримуватись вимог, які містяться в завданні для виконання робіт, і має право відступити від них лише за наявності письмової згоди замовника (п.3.3 договору).
Розділом 4 договору сторони передбачили зобов`язання сторін.
Згідно з п.п. 4.1. договору підрядник зобов`язується:
виконати, визначені цим договором роботи у відповідності із завданням, а також в терміни, передбачені цим договором (п.п. 4.1.1 договору).
При необхідності надання додаткових документів/даних, направляти замовнику запит в письмовому вигляді (п.п. 4.1.2 договору).
При неможливості виконати роботи в термін, негайно письмово повідомити про це замовника. Повідомлення здійснюється за допомогою технічних засобів зв`язку (листом і електронним листом) (п.п. 4.1.3 договору).
За положеннями п.п. 4.2.1 договору підрядник має право отримувати від замовника інформацію, документацію, необхідну для виконання робіт за цим договором.
На виконання умов цього договору замовник приймає на себе, зокрема, наступні зобов`язання:
здійснити оплату після закінчення робіт в розмірах і в строки, передбачені цим договором (п.п. 4.3.2 договору).
Забезпечувати підрядника інформацією, документацією, необхідною для виконання робіт (п.п. 4.3.3 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору передача оформленої у встановленому порядку проектної документації здійснюється з умовами договору (п.5.7) та одночасним поданням підрядником замовнику підписаних зі свого боку 2 (двох) примірників Акту прийому-передачі виконаних робіт не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту виконання робіт, у строк до 25 числа звітного місяця.
У разі невиконання або неналежного виконання сторонами прийнятих на себе за цим договором зобов`язань, вони несуть відповідальність згідно з чинними законодавством України та умовами цього договору. Сторони дійшли згоди, що збитки (витрати), стягуються з винної сторони в повному обсязі незалежно від санкцій, передбачених розділом 6 цього договору (п.6.1 договору).
Відповідно до п.8.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що в разі неналежного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, термін дії договору встановлюється до 31.12.2021 року включно, в частині розрахунків до повного виконання своїх зобов`язань за договором.
Всі зміни і доповнення до цього договору можуть бути внесені за згодою на це обох сторін і оформляються додатковими угодами, які є невід`ємними частинами цього договору, за винятком випадку, зазначеного в п.8.2. договору (п.8.3 договору).
Сторони погодили, що документи, якщо вони відправлені рекомендованим листом, вважаються поданими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, визначеною в розділі 10 цього договору. При цьому, документи, відправлені рекомендованим листом, вважаються отриманими підрядником на 10 (десятий) календарний день з дати реєстрації замовником рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку або в день особистого вручення, зазначений в документах (п. 8.13 договору).
Як вбачається з матеріалів справи, виконуючи умови договору щодо внесення авансованого платежу, замовник перерахував на рахунок підрядника 324970,54 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій 15.04.2021 №№ 2004795, 2004787, 2004790, 2004801, 2004786, 2004791, 2004788, 2004799, 2004800, 2004794, 2004796, 2004798, 2004789, 2004797, 2004784, 2004792, 2004783, 2004793, 2004785, 2004802.
Як вказує позивач, ПП «СФЕРА-СК» мало виконати роботи за договором у строк до 26.05.2021 (п. 1.4 договору) та надати відповідні акти прийому-передачі виконаних робіт не пізніше 3 робочих днів з моменту виконання робіт – тобто до 01.06.2021 (п.5.1. договору).
Однак, позивач зазначає, що відповідач своїх зобов`язань за договором так і не виконав.
В подальшому, АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» 03.10.2023 надіслало поштою вимогу від 29.09.2023 №841/0200 про повернення сплаченої за договором попередньої оплати у розмірі 324 970,54 грн., що підтверджується поштовим чеком (код відправки 4912701971837) та описом вкладення у цінний лист.
Відповідач не отримав належним чином відправлену вимогу, і лист із нею 16.10.2023 повернувся на адресу позивача у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується даними з сайту Укрпошти (код відправки 4912701971837), який знаходиться в мережі Інтернет за адресою https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.
Позивач вказує, що відповідно до п. 8.13 договору вимога від 29.09.2023 №841/0200 вважається врученою 13.10.2023, і з цієї ж дати у відповідача є зобов`язання впродовж 7 календарних днів, тобто до 20.10.2023 (як зазначено у вимогі від 29.09.2023 №841/0200 та випливає з положень частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України) повернути на поточний рахунок замовника суму авансу.
Однак, позивач зазначає, що ПП «СФЕРА-СК» так і не повернуло АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» грошові кошти у розмірі 324 970,54 грн., що стало підставою звернення з відповідною позовною заявою до господарського суду.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).
В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.
Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Нормами частини першої статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Спір у цій справі стосується правовідносин, що виникли з договору підряду, а саме для одного з його різновидів - договору підряду на проектні роботи.
Згідно з приписами частини другої статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Частинами першою, другою статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Частиною 4 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави (Глава 61 “Підряд”), положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Статтею 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 846 Цивільного Кодексу України визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Відповідно до п.1.4 договору термін розробки проектної документації визначено сторонами та складає 90 календарних днів з моменту підписання договору.
Як вбачається з тексту договору, він датований 19.02.2021, проте, з боку відповідача підписаний 02.04.2021, про що було зазначено судом першої інстанції.
З огляду на що, враховуючи положення п.1.4 договору, обов`язок щодо виконання відповідачем робіт встановлено у строк до 03.07.2021.
Як свідчать матеріали справи, позивачем, на виконання п.2.3 договору, було перераховано відповідачу аванс у розмірі 324 970,54 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій та не заперечується відповідачем.
За положеннями ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського Кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Апеляційний господарський суд зазначає, що позивачем на адресу відповідача була направлена вимога від 29.09.2023 №841/0200 про повернення сплаченої за договором попередньої оплати у розмірі 324 970,54 грн., яка відповідно до п. 8.13 договору вважається врученою 13.10.2023.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів виконання зазначеної вимоги як і будь-яких інших належних та допустимих доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині виконаних робіт за договором №4072-ДЭ-ЗаТЭ від 19.02.2021 у встановлений строк. Також в матеріалах справи відсутні будь-які належним чином обґрунтовані заяви відповідача про неможливість виконання робіт через ненадання позивачем необхідної документації або з інших незалежних від відповідача підстав.
За таких обставин, враховуючи норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 324 970,54 грн. авансу.
Крім іншого, позивачем заявлено до стягнення 1095,11грн 3% річних за період з 21.10.2023 по 30.11.2023
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок відсотків річних апеляційний суд вважає його обґрунтованим, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.
Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав строк виконання робіт підрядником - до 03.07.2021, посилаючись при цьому на положеннями ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України, де викладено, що строком дії господарського договору є час впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.
Колегія суддів зауважує, що строк дії договору встановлений сторонами у п. 8.1 договору, а саме - до 31.12.2021. А термін розробки проектної документації визначено сторонами та складає 90 календарних днів з моменту підписання договору відповідно до п. 1.14 договору.
Відтак, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що поняття терміну дії договору не є тотожнім терміну виконання робіт та не може його підміняти. 
Також, скаржник вказує, що 29.12.2021 відповідачем було надано замовнику проектне рішення в електронному вигляді на 1-4 пускові комплекси, що свідчить про часткове виконання робіт за договором. Відтак, скаржник зауважує, що кошти в розмірі 324 970, 54 грн. - це оплата по фактично виконаному обсязі робіт на момент їх припинення, які не можуть вважатися сумою невиконаного грошового зобов`язання за договором.
Апеляційний господарський суд критично ставиться до даний тверджень відповідача, оскільки укладеним між сторонами договором не передбачена можливість часткового виконання та часткової оплати за виконані роботи, не визначено критеріїв розміру оплати у разі такого часткового виконання робіт, натомість, оплата передбачена лише за повністю виконані роботи. 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що доказів підписання або направлення акту/актів прийому-передачі виконаних робіт матеріали справи не містять, що позбавляє суд можливості зробити висновок при передачу відповідачем та прийняття позивачем робіт або їх частини в контексті умов договору та вимог чинного законодавства.
Апеляційний господарський суд не приймає до уваги посилання скаржника на наявність додаткових угод до договору, якими подовжено строк його дії, але які у зв`язку з воєнним станом були знищені під час тимчасової окупації російською федерацію території України, а також на те, що у даному випадку доказами укладення додаткових угод між сторонами є листування між сторонами.
По-перше, відповідно до п.8.3 договору сторони погодили, що всі зміни і доповнення до цього договору можуть бути внесені за згодою на це обох сторін і оформляються додатковими угодами, які є невід`ємними частинами цього договору, за винятком випадку, зазначеного в п.8.2. договору.
Згідно зі ст. 654 Цивільного Кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Апеляційний господарський суд зауважує, що матеріали справи не містять таких додаткових угод, які б стосувались продовження строків виконання зобов`язань відповідачем. З огляду на викладене, правомірним є твердження суду першої інстанції про недоведеність посилань відповідача на продовження таких строків.
Колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на лист позивача від 11.10.2021 №615/1130 та доданий до листа № 668/1130 без дати “Графік виконання робіт № 1” (як на докази продовження строку виконання робіт до 30.11.2021 суд вважає безпідставними, так як вказане листування не свідчить про укладання додаткових угод до договору, а тому не може змінювати його умови в контексті застосування п.8.3 договору. Посилання у листі від 11.10.2021 № 615/1130 на намір позивача направити додаткову угоду про продовження строку виконання робіт є лише наміром і само по собі не свідчить ані про реалізацію цього наміру, ані про фактичне підписання сторонами такої додаткової угоди.
По-друге, колегія суддів зауважує, що оголошений військовий стан та форс-мажорні обставини мали місце вже після закінчення терміну виконання робіт та строку дії договору в цілому. Разом з тим, не заперечуючи можливості такої події, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні оригінали чи копії додаткових угод до договору, або переконливі докази їх укладання, що позбавляє суд можливості надавати правову оцінку документам, які не надані в якості доказів і зміст яких є невідомим.
Крім іншого, апеляційний господарський суд зазначає, що під час укладання договору сторони дійшли згоди, що вихідних даних, отриманих в завданні на проектування (додаток № 1), достатньо для виконання робіт (п.3.1 договору).
За положеннями п.3.2 договору, завдання є обов`язковим для виконання з моменту підписання договору з обох сторін.
Підрядник зобов`язаний дотримуватись вимог, які містяться в завданні для виконання робіт, і має право відступити від них лише за наявності письмової згоди замовника (п.3.3 договору). 
Отже, на момент підписання договору сторони погодили обсяг та характер робіт, наявність всіх необхідних для їх виконання відомостей, та не ставили можливість виконання умов договору в залежність від надання або ненадання певної документації позивачем.
Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиноюм1 ст.627 Цивільного Кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Разом з тим, ст.629 Цивільного Кодексу України чітко вказує на обов`язковість договору для виконання сторонами.
Колегія суддів зазначає, що сторони, укладаючи договір, узгодили його умови, підписали додатки №№ 1 та 2 до договору, фактично закріпили достатність вихідних даних для виконання робіт, відтак, посилання скаржника на неможливість виконання робіт саме через ненадання додатково витребуваної у позивача документації не є переконливими.
Разом з тим, апеляційний господарський суд зауважує, листування, на яке посилається відповідач з приводу отримання документації, було розпочато вже після спливу встановленого договором строку виконання робіт, а тому ці обставини не можуть впливати на факт прострочки відповідачем виконання зобов`язання.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006р. ).
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги положення чинного законодавства і встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства “СФЕРА-СК” на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2024 у справі №916/5302/23 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишається без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 у справі №916/5302/23 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений та підписаний 20.06.2024.

     Головуючий суддя                                                            Савицький Я.Ф.

     Суддя                                                                      Діброва Г.І.

     Суддя                                                                      Колоколов С.І.