ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2024 року           справа №200/7531/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 200/7531/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

                                              ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати позивачу грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ;
- зобов`язати здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 30 листопада 2016 року № 884 та постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з дня зникнення безвісти, а саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2022 № 761 "Про результати службового розслідування" зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 сталося під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в Збройних Силах України, не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Від шлюбу з ОСОБА_2 позивач має спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За заявою позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 28 червня 2023 року за № 4694 направив пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 виплати грошового забезпечення та всіх належних коштів солдата ОСОБА_2 , який проходить військову службу у Військової частині НОМЕР_1 та станом на 10 вересня 2022 року має статус безвісти відсутнього.
Однак, з невідомих позивачу причин не здійснено перерахунок та нарахування з 10 вересня 2022 року передбаченої законодавством виплати грошового забезпечення колишнього чоловіка на неповнолітнього сина. 
Така бездіяльність є протиправною.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 .
Зобов`язано Військової частину НОМЕР_1 та частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 30 листопада 2016 року № 884 та постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з дня зникнення безвісти, а саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
В задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 в частині визнання протиправної бездіяльності відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням, відповідач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
У Військовій частині НОМЕР_1 наявна наступна інформація щодо близьких родичів ОСОБА_2 зібрана на підставі його слів: дружина ОСОБА_4 .
27.04.2023 за вх. № 113 до Військової частини НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов пакет документів для оформлення цивільній дружині грошового забезпечення та всіх належних коштів на солдата ОСОБА_2 . 
Оскільки, на той час, у військовій частині були відсутні данні щодо наявності у ОСОБА_2 будь яких інших родичів посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 було прийнятим рішення щодо виплати належних коштів ОСОБА_4 .
Згідно наданих ОСОБА_4 документів стало відомо, що ОСОБА_2 з квітня 2017 року по червень 2022 року фактично проживав разом із ОСОБА_4 за адресою у м. Київ, та вели спільне господарство, що підтверджується актом спільного проживання. 
На підставі заяви ОСОБА_4 та долучених до заяви документів військовою частиною починаючи з березня 2023 по червень 2023 року на вказаний у заяві рахунок було нараховано та виплачено 878 853,12 грн. 
З липня 2023 року перерахування на користь ОСОБА_4 були припиненими та по листопад 2023 року грошове забезпечення (за винятком стягнутих аліментів згідно ВП № 39401108 від 11.04.2023 виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання спільної дитини ОСОБА_3 ) не перераховувалось нікому у зв`язку з тим, що у посадових осіб фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 були відсутні звернення та реквізити від ОСОБА_1 .
Після надходження до фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 в листопаді 2023 року заяви та документів, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_1 (№ 4694 від 28.06.2023) грошове забезпечення ОСОБА_2 перераховується на рахунок ОСОБА_1 (з урахуванням доплати грошового забезпечення яке залишилось після відрахування аліментів починаючи з липня 2023 року).
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 направив до відповідача два пакети документів на виплату грошового забезпечення як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4 відтак, факт тимчасового зупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 всім членам сім`ї військовослужбовця з липня 2023 року є правомірним кроком до запобігання заволодіння коштів, що належать військовослужбовцю, шляхом обману.
Позивачем та відповідачем Військовою частиною НОМЕР_2 рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача Військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження від 01 вересня 2010 року, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
29 липня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано про що складено відповідний актовий запис № 703. Прізвище дружини після розірвання шлюбу " ОСОБА_6 ". Зазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 серпня 2016 року серії НОМЕР_5 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 02 вересня 2022 року № 245 солдата ОСОБА_2 з 02 вересня 2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
ОСОБА_2 в період з 02 вересня 2022 року по 18 вересня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою від 07 жовтня 2022 року № 2227.
Відповідно до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 09 жовтня 2022 року № 761 "Про результати службового розслідування", службове розслідування за фактом зникнення безвісти номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 вважати завершеним. Зникнення безвісти номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 сталася під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації та території Донецької області. Встановлено, що 10 вересня 2022 року - дата зникнення безвісти номеру обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 .
22 вересня 2022 року за № НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено на адресу: АДРЕСА_1 повідомлення про безвісти зниклого ОСОБА_2 в ході ведення бойових дій.
09 березня 2023 року за № 1781 повторно ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено командиру Військової частини НОМЕР_1 пакет документів для оформлення цивільній дружині грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та станом на 10 вересня 2022 року має статус "безвісти зниклого", а саме: заява; копія повідомлення про безвісти зниклого; копія акту про встановлення факту спільного проживання; копія паспорта; копія довідки про місце проживання; копія картки реквізитів; копія свідоцтва про розлучення.
Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період з 13 березня 2023 року по 19 червня 2023 року виплачено ОСОБА_4 878 853,12 грн.
28 червня 2023 року за № 4694 ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено командиру військової частини НОМЕР_1 пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та станом на 10 вересня 2022 року має статус "безвісти зниклого", а саме: копія паспорту та інд. номер; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія свідоцтва про народження; копія повідомлення про безвісти зниклого; довідка за реквізитами; заява.
Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період з 14 листопада 2023 року по 20 лютого 2024 року виплачено ОСОБА_1 565 883,77 грн.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що позивач вважає, що як законний представник неповнолітнього сина зниклого безвісті ОСОБА_2 , має право на виплату грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , з дати зникнення безвісті, тобто з 10 вересня 2022 року.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011 визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
На підставі частин другої, третьої, четвертої статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини шостої статті 9 Закону № 2011 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова № 168).
Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які зокрема захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).
На підставі пункту 2 Порядку № 884 під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.
Пунктом 3 Порядку № 884 встановлено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:
подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;
подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;
подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;
з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;
військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленному законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Пунктом 7 Порядку № 884 передбачено, що виплати грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Таким чином, Законом № 2011 та Порядком № 884 визначено коло осіб сім`ї військовослужбовця, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця.
Зокрема, таке право має дружина зниклого безвісті військовослужбовця, а в разі її відсутності - законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей.
На підставі частини першої статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Відповідно до пункту 2 Розділ ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).
Отже, за безвісно відсутнім військовослужбовцем зберігаються виплати грошового забезпечення в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. 
Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. 
У свою чергу, командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
Як свідчать матеріали справи, на момент визнання солдата ОСОБА_2 безвісти зниклим (10 вересня 2022), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. 
Від шлюбу у солдата ОСОБА_2 є неповнолітня дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Таким чином, позивач, як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 з дня зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 з 10 вересня 2022 року.
Є неприйнятними посилання апелянта на виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 його «цивільній дружині» - ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Як вже зазначалося вище, Закон № 2011 і Порядок № 884 визначають коло осіб сім`ї військовослужбовця, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема, це - дружина зниклого безвісті військовослужбовця.
Відповідно до частин першої та другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
На підставі статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Проте відповідачем не надано доказів, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, тобто доказів, що ОСОБА_4 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 .
Не є таким доказом акт про встановлення факту спільного проживання громадян, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відбувається в судовому порядку в порядку окремого провадження за рішенням суду відповідно до норм ЦПК України.
Також є безпідставними посилання апелянта на відсутність даних щодо наявності у ОСОБА_2 будь яких родичів, оскільки відповідачем здійснюється перерахування аліментів у виконавчому провадженні № 39401108 з 26 квітня 2023 року на картку ОСОБА_1 , що підтверджується випискою АТ КБ "ПриватБанк" від 06 грудня 2023 року, тобто до надходження пакету документів від ОСОБА_4 .
Таким чином, оскільки Військова частина НОМЕР_1 входить до складу Військової частини НОМЕР_2 , знаходиться на її фінансовому забезпеченні, Військова частина НОМЕР_2 є розпорядником коштів, забезпечує Військову частину НОМЕР_1 , тобто Військова частина НОМЕР_2 є довольчим органом, рішення щодо виплати грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця приймається командиром військової частина, а ОСОБА_2 був зарахований саме до особового складу Військової частини НОМЕР_1 , тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 з 10 вересня 2022 року.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 200/7531/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 200/7531/23 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 10 червня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                          І.В. Сіваченко