СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року                                      м. Харків                        Справа № 905/2330/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А. , суддя  Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,
від учасників справи –не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на окрему ухвалу господарського суду Донецької області від 12.03.2024 у справі №905/2330/21

за позовом  Фонд гарантування  вкладів фізичних осіб

до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 

про    відшкодування шкоди в розмірі 3282869089,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області 12.03.2024 прийнято окрему ухвалу у справі №905/2330/21 за недобросовісне виконання державними виконавцями своїх обов`язків, яка надіслана Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ), Міністерству юстиції України для прийняття заходів на виконання цієї ухвали, а саме:
- виконати ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.04.2023 щодо тимчасового вилучення доказів для дослідження судом у ТОВ "Фінансова компанія "Фінуніверсал";
- провести заходи (наради, обговорення тощо) щодо неухильного виконання державними виконавцями вимог Закону України "Про виконавче провадження", зокрема в частині належного та своєчасного виконання рішень судів щодо тимчасового вилучення доказів для дослідження судом;
- розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у вказаних порушеннях.
Встановити строк для надання відповіді щодо виконання окремої ухвали та вжиті заходи – 30 днів з дня отримання цієї ухвали.
Також копію окремої ухвали надіслано до Київської міської прокуратури. Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі за текстом апелянт, заявник), не погодившись із прийнятою ухвалою, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати спірну ухвалу через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, за наступних підстав:
- підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача, однак така заява була відсутня, що зумовило повернення ухвали суду від 06.04.2023 без виконання в силу ст 26 ЗУ «Про виконавче провадження»;
- постановою від 26.06.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження за ухвалою від 06.04.2023 за заявою Позивача, що свідчить про вчинення дій щодо виконання ухвали суду, однак, оскільки суд не є стягувачем у даному виконавчому провадженні, постанова про відкриття суду не направлялась:
-ухвала суду прийнята передчасно, адже суд не переконався, що виконавцем вчиняються дії з примусового виконання ухвали суду від 06.04.2023р.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено на 20.05.24р. о 12:30.
Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.
У судове засідання 20.05.2024р. представники учасників справи не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.
Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, в межах розгляду справи №905/2330/21 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до низки відповідачів-фізичних осіб про відшкодування шкоди в розмірі 3282869089,56 грн., через неподання витребуваних судом письмових доказів без поважної причини, судом за ухвалою від 06.04.2023 застосовано заходи процесуального примусу до ТОВ "Фінансова компанія "Фінуніверсал" (01001, місто Київ, вулиця Михайлівська, будинок 21 Б, Н/П 34, ідентифікаційний код юридичної особи - 40909251) у вигляді тимчасового вилучення у цієї особи державним виконавцем доказів для дослідження судом, а саме:
- кредитної справи та матеріалів претензійно-позовної роботи, які були передані ТОВ "Фінансова компанія "Фінуніверсал" за відступленим договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №37К-01Ю від 25.06.2011, укладеного між ПАТ "КБ "Південкомбанк" та ТОВ "Інтертехнопром";
- кредитної справи та матеріалів претензійно-позовної роботи, які були передані ТОВ "Фінансова компанія "Фінуніверсал" за відступленим договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №41К-01Ю від 26.06.2011, укладеного між "КБ "Південкомбанк" та ТОВ "Індустріал-прогрес".
Вилучення доказів доручено Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (01001, м. Київ, Печерський район, провулок Музейний, будинок 2- Д) (відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області).
До господарського суду 09.05.2023 від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гаврилюк Ілони Олександрівни надійшло повідомлення №71693939/15 від 03.05.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пунктів 3 та 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".
Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ) (пров.Музейний, 2Д, м.Київ, 01001) 17.05.2023 судом направлений лист щодо безпідставності повернення виконавчого документу виконавцем без виконання.
Судом повторно направлена ухвала Господарського суду Донецької області від 06.04.2023 щодо тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.
До господарського суду 04.07.2023 від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лесі Євгеніївни надійшло повідомлення №71890937/19 від 30.05.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що до відділу надійшла копія ухвали суду від 06.04.2022, а не оригінал.
Господарським судом 05.07.2023 втретє направлена ухвала Господарського суду Донецької області від 06.04.2023 у справі №905/2330/21 для її виконання.
Від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича 08.08.2023 надійшло повідомлення №72356187/04 від 26.07.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".
Підставою для повернення виконавчого документа зазначено про невідповідність документу вимогам пункту 3, 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а також відсутність заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження.
Приймаючи окрему ухвалу відносно недобросовісного виконання старшим державним виконавцем своїх обов`язків та порушення ним норм чинного законодавства в частині повернення ухвали суду про тимчасове вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом, господарський суд першої інстанції виходив з того, що ухвала суду про тимчасове вилучення державним виконавцем доказів є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню, а тому повернення її без виконання свідчить про неправомірну бездіяльність державними виконавцями та містить ознаки порушення законності.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Відповідно до частини 3 ст. 246 ГПК України, суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина 5 статті 246 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частинами 6, 7 цієї ж норми окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.
Таким чином, за своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі / особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень, які виявлені при вирішенні спору.
З`ясовуючи питання щодо наявності передбачених законодавством підстав для винесення окремої ухвали, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України та ст.ст.18, 326 Господарськогопроцесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 2-4 ст. 13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Умови і порядок виконання судових рішень визначає Закон України "Про виконавче провадження", відповідно до ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п.6 ч.4 ст.4 Закону).
Згідно до пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання
рішень (далі - Інструкції), заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.
Згідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Згідно ч. 1-2 ст. 15 Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Дійсно, законодавством покладено на стягувача обов`язок подавати до органу державної виконавчої служби виконавчий документ разом з письмовою заявою, не зважаючи на те, хто саме виступає стягувачем у виконавчому провадженні.
Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, у даному випадку суд не є стягувачем, а є органом судової влади, який, в свою чергу, доручає виконання рішення суду, органу виконавчої влади, тобто виконавчій службі. Таке доручення в силу ст.129-1 Конституції України, ст.ст.18, 326 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2-4 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, а невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо підставності повернення такої ухвали без виконання через відсутність заяви про відкриття виконавчого провадження на підставі ст. 26 ЗУ “Про виконавче провадження”.
Крім того, направлення судом оригіналу ухвали про виконання разом з супровідним листом (17.05.2023) є фактично заявою про примусове виконання рішення.
Твердження апелянта про необхідність подання Позивачем в даній справі заяви про відкриття виконавчого провадження з метою виконання наведеної ухвали є безпідставними, оскільки ця особа також не є стягувачем за ухвалою суду від 06.04.2023, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що виконавче провадження зі спірного питання та фактичне виконання доручення суду щодо вилучення документів у певних осіб, держаними виконавцями не виконане станом на сьогоднішній день.
Щодо доводів про надходження на адресу заявника копії, а не оригіналу зазначеної ухвали, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки, якщо з відомостей надсилання первісної ухвали неможливо встановити направлення саме оригіналу, то з наступні направлення містять відомості щодо направлення саме оригіналу ухвали, а не її копії.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 134 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом зазначаються: кому доручається вилучення.
Відповідно до ч.3 ст.134 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
З вищевикладеного вбачається, що при дорученні виконання ухвали про тимчасове вилучення доказів органам державної виконавчої служби суд повинен керуватися як вимогами до виконавчого документа, встановленим законом, так і підвідомчістю органів державної виконавчої служби.
Дослідивши зміст ухвали господарського суду Донецької області від 06.04.2023, колегією суддів встановлено, що означена ухвала відповідає вимогам виконавчого документу, оскільки містить 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, в якої знаходиться доказ, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, за наявності;
2) назва або опис письмового, речового чи електронного доказу;
3) підстави проведення його тимчасового вилучення;
4) кому доручається вилучення.
Однак, повертаючи без виконання ухвалу суду від 06.04.2023р., державними виконавцями не зазначено у чому саме полягала невідповідність такої ухвали ознакам виконавчого документу.
Крім того, як встановлено судовою колегією, причиною винесення окремої ухвали є не незгода суду щодо підстав до повернення ухвали, а тривале ( понад двох місяців) вчинення з боку органу виконання дій, направлених на перешкоджання відправлення правосуддя у вигляді ухилення від своєчасного виконання ухвали суду щодо тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.
Сам факт відкриття виконавчого провадження за ухвалою господарського суду Донецької області від 06.04.2023 не усуває необхідність дослідження причин такого невиконання та вжиття заходів щодо усунення таких порушень в подальшому, крім того, апелянт не надає доказів такого виконання, а саме постанови, акту або протоколу про вилучення документів, необхідних суду для дослідження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що неодноразове та незаконне повернення державними виконавцями ухвали суду та її фактичне невиконання протягом тривалого часу, свідчить про наявність в діях державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ознак порушення законності, що виявились в ухиленні від виконання ухвали суду від 06.04.2023, яка набрала законної сили.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, будь яких інших доводів для скасування окремої ухвали господарського суду апелянтом на наведено.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що окрема ухвала господарського суду Донецької області від 12.03.2024р. у справі № 905/2330/21 ґрунтується на дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на окрему ухвалу господарського суду Донецької області від 12.03.2024 у справі №905/2330/21 залишити без задоволення.
Окрему ухвалу господарського суду господарського суду Донецької області від 12.03.2024 у справі №905/2330/21 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). 
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано  27.05.2024 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков