П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/15648/23	

                                                                                                                                   Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.  
                                                                                                                                  Місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                                -  Ступакової І. Г.    
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                              В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнання протиправними дій щодо відмови, оформленої листом № 23487-22928/С-01/8-0400/23 від 05.12.2023 року, у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 02.02.2023 № 9/1/877, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 02.02.2023 № 9/1/877, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262). Рішенням суду у справі № 400/3831/23 зобов`язано пенсійний орган перерахувати пенсію позивача на підставі довідки від 02.02.2023 р. № 9/1/877 з 01.04.2023 р. Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії за вказаною довідкою з 01.04.2019 р. у розмірі 86% грошового забезпечення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій щодо відмови, оформленої листом № 23487-22928/С-01/8-0400/23 від 05.12.2023 року, у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 02.02.2023 № 9/1/877, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 02.02.2023 № 9/1/877, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням фактично виплачених сум - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та  прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не спростував письмових доказів щодо переведення позивача на інший вид пенсії з 13.03.2023 року, але зробив висновок, що пенсія за вислугу років повторно призначена з 13.03.2023 року. Вказує, що згідно ст. 63 Закону № 2262-ХН, якщо пенсіонер раніше отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХН, та подасть додаткові документи, що дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія йому не призначається повторно, а перераховується за нормами цього Закону, Зазначає, що пенсійним законодавством України не передбачено повторного призначення пенсії за вислугу років, яка обраховується та виплачуються відповідно до Закону №2262. Також посилається на те, що пенсійним законодавством України не передбачено повторного призначення пенсії за вислугу років, яка обраховується та виплачуються відповідно до Закону №2262,  а пенсія за вислугою років призначена з 13.11.2004 року у poзмipi 86%, не була скасована, а була припинена у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії, тому позивач має право на перерахунок пенсії саме з 01.04.2019 року у poзмірі 86% грошового забезпечення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу та з 13.11.2004 р. по 15.04.2018 р.  отримував пенсію за вислугу років згідно Закону № 2262.
Виплату пенсії було припинено у зв`язку з переходом на пенсію за іншим законом.
З 16.04.2018 р. по 12.03.2023 р. позивач отримував пенсію за віком на підставі Закону № 1058.
З 13.03.2023 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років по Закону № 2262 у розмірі 70% грошового забезпечення.
Позивач звертався до суду з вимогами про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугу років, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з розрахунку 86% грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, від 02.02.2023 № 9/1/877, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років, починаючи з 13.03.2023, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з розрахунку 86% грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, від 02.02.2023 № 9/1/877, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 р. № 400/3831/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.04.2023 перерахувати призначену з 01.04.2023 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки від 02.02.2023 № 9/1/877, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2023 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.
На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 02.02.2023 № 9/1/877 з 01.04.2013 р. у розмірі 70% грошового забезпечення.
Натомість у справі № 400/15648/23 позивач просить перерахувати пенсію на підставі вказаної вище довідки, але з 01.04.2019 р. (оскільки довідка видана станом на 01.04.2019 р.) та виходячи з 86% грошового забезпечення.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 01.04.2019 р. позивач отримував пенсію за Законом № 1058, а не за Законом № 2262, а те що розмір складових грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач, розраховано станом на 01.04.2019 р., що не є підставою для перерахунку пенсії позивача із зазначеної дати.
При цьому вказав, що позивач у період з 16.04.2018 р. по 12.03.2023 р. отримував пенсію за іншим законом, відтак, при новому призначенні пенсії за вислугу років відповідач правомірно розрахував пенсію позивача за нормами Закону № 2262, чинними на дату призначення, тобто виходячи з 70% грошового забезпечення.
Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного. 
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Аналіз наведених вище норм законодавства у їх взаємозв`язку вказує, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-XII, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Як вбачається з матеріалів справи,  з 13.03.2023 року позивач отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-XII.     
Так, колегія суддів зазначає, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 02.02.2023 № 9/1/877 з 01.04.2023 р. на виконання рішенням суду у справі № 400/3831/23.
Натомість позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії на підставі вказаної вище довідки, але з 01.04.2019 р.
Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 86% від грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 02.02.2023 № 9/1/877.
Згідно позовної заяви, позивач своє право на такий перерахунок пов`язує з визнанням рішенням у справі № 826/3858/18 протиправними та нечинними п.1,2 Постанови №103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 р. N 103 передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із    Законом N 2262-XII    до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 р. відповідно до постанови N 704.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 р. N 45    Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до    Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до    постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 N 393    затвердив Порядок N 45.
Пунктом 1 Порядку N 45 в редакції, чинній на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою N 103, передбачено, що пенсії, призначені відповідно до    Закону N 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що з 16.04.2018 р. по 12.03.2023 р. позивач отримував пенсію за віком на підставі Закону № 1058.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків і жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми і порядок пенсійного забезпечення; організація і порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
У частині першій статті 9 Закону №1058 наведено види пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в      частині першій      статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого      абзацом п`ятим      частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений)      частиною другою      статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17 викладений висновок, відповідно до якого з аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IVустановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.
Тобто у даному випадку з урахуванням суті спору, можливо вказати, що дії відповідача позивачем трактуються невірно, оскільки якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом, це буде нове призначення пенсії, а якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону, то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону, отже в даному випадку це не є переведенням на інший вид пенсії в рамках одного закону, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону №1058 визначено види пенсій, передбачених цим законом та в рамках цього закону перехід на пенсію за вислугу років не передбачений.
Як вже зазначалося, станом на 01.04.2019 р. позивач отримував пенсію за Законом № 1058, а не за Законом № 2262, а тому посилання апелянта, що згідно ст. 63 Закону № 2262-ХН, якщо пенсюнер раніше отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХН, та подасть додаткові документи, що дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія йому не призначається повторно, а перераховується за нормами цього Закону, колегія суддів не приймає до уваги.
При цьому, судом першої інстанції правомірно зазначено, що розмір складових грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач, розраховано станом на 01.04.2019 р.
Щодо позовної вимоги про перерахунок пенсії в розмірі 86 % грошового забезпечення, то колегія суддів не дає оцінку позовним вимогам в цій частині, оскільки судом встановлено відсутність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року відповідно до довідки від від 02.02.2023 № 9/1/877.
Доводи апелянта, що суд першої інстанції не спростував письмових доказів щодо переведення позивача на інший вид пенсії з 13.03.2023 року, але зробив висновок, що пенсія за вислугу років повторно призначена з 13.03.2023 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки предметом спору є перерахунок пенсії з 01.04.2019 року.
Посилання апелянта, що пенсійним законодавством України не передбачено повторного призначення пенсії за вислугу років, яка обраховується та виплачуються відповідно до Закону №2262,  а пенсія за вислугою років призначена з 13.11.2004 року у poзмipi 86%, не була скасована, а була припинена у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії, тому позивач має право на перерахунок пенсії саме з 01.04.2019 року у poзмірі 86% грошового забезпечення, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відсотковий розмір пенсії, яку отримує позивач відповідно до Закону № 2262-ХН було предметом розгляду у справі № 400/3831/23 та не стосується спірних правовідносин. У спірних же правовідносинах позивач отримував пенсію відповідно до Закону № 1058, що неодноразово зазначалося судом.
Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19, залишеному без змін постановою Великої Палата Верховного Суду від 24.06.2020, колегія суддів не бере до уваги, оскільки спір у справах не є тотожнім.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, в свою чергу вони гуртуються на помилковому розумінні апелянтом норм права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5    статті 328 КАС України

                                                                  Повний текст постанови складено та підписано 30 квітня 2024 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова