ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1344/24 Справа № 214/1470/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:
секретаря судового засідання         Примак Н.М.,
захисника                                 Федака М.Л.,
апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років; стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в доход держави, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року встановлено, що 30.01.2024 року о 20.50 год. в м. Кривому Розі по вул. Гетьманська, біля будинку №84, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MERCEDES - BENZ 230 СЕ» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою яка не мала права керування відповідним транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року стосовно гього скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В обґрунтування зазначив, що вказана постанова суду є незаконною та необґрунтованою через неповне з`ясування обставин справи, прийнятою з порушенням норм процесуального права та без належного дослідження доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .
Наполягає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо повторності інкримінованого йому правопорушення, а витяг з бази даних «Армор» не є доказом, що може підтвердити такий факт. Звертає увагу, що вказаний витяг не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки він в супереч вимогам п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) належним чином не завірений. З вказаного витягу не можливо встановити, чи вказана постанова була вручена особі, стосовно якої вона складена, не зазначено в ньому і докази на підтвердження вчинення правопорушення, а також чи набрала вона законної сили та чи не було її оскаржено та скасовано у встановленому законом порядку.
Звертає увагу, що матеріали справи не містять передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу.
Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень, так як позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, а не транспортним засобом, як передбачено нормою ч. 5 ст. 126 КУпАП, на строк 5 років. Звертає увагу, що позбавляючи його права керування, суд не врахував, що він не отримував права, а отже його не може бути позбавлено того права, якого він не отримував.

Позиції сторін в суді :

Захисник Федак М.Л. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про день, місце та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції – скасуванню, виходячи з наступного. 
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Однак суд 1-ї інстанції при розгляді даної справи, зазначених вимог закону не виконав.
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 5 ст. 126 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення та прийшов до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
За ч. 5 ст. 126 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
У протоколі серії ААД №636177 від 30.01.2024 року вказано, що правопорушення ОСОБА_1 , вчинив повторно протягом року, а саме 22.01.2024 року його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.
У той же час, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення. До матеріалів справи додано лише витяг з бази даних правоохоронних органів «АРМОР» про те, що ОСОБА_1 , 22.01.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із застосуванням стягнення у розмірі 3400 грн. Проте, вказаний витяг в розумінні положень ст. 251 КУпАП неможна визнати документом, як джерело доказів, оскільки він не є з урахуванням вимог п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) саме належним чином засвідченою копією постанови, про притягнення особи до адміністративної відповідальності,із зазначенням даних про набрання законної сили чи її оскарження. Крім того, з вказаного витягу не можливо зробити висновок про те, чи було відомо ОСОБА_1 про притягнення його 22.01.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису також неможливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що 22.01.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. А оскільки суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, передбачає усвідомлення правопорушником того, що він повторно, після притягнення його до адміністративної відповідальності, протягом року вчиняє аналогічне правопорушення (керування транспортним засобом при відсутності у нього права на це), то недоведеність цієї обставини вказує на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП
Згідно із п. 3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: "повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)".
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, слід тлумачити на його користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині повторності правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 , слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Скасовуючи постанову суду 1-ї інстанції та закриваючи провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів апелянта.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 Г.А. Гришин