ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/3232/19  Номер провадження 22-ц/814/1621/24	Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2023 року, постановлене суддею Блажко І.О. (повний текст складено 15 грудня 2023 року),
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про звернення стягнення на спадкове майно та виселення, 

в с т а н о в и в:
05.03.2019 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до Московського районного суду м.Харкова із указаним позовом, у якому просить:
-        звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , шляхом проведення продажу його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
-        за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме: заборгованість в сумі 404 000,00 грн. за кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008;
-        виселити усіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей, з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
       В обґрунтування вимог позову зазначає, що 28.03.2008 між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №6166-004/08Р, за умов якого банк надав боржнику кредит на загальну суму 250 000,00 грн. строком до 28.03.2020 зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,99% річних. Зобов`язання за кредитним договором забезпечені іпотекою згідно договору №6166-004/08Р від 28.03.2008, предметом якого є спірна квартира.
       31.05.2017 ПАТ КБ «Правекс Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за такими кредитним та іпотечним договорами. При цьому, ні спадкоємці, ні державна нотаріальна контора не повідомила банк про відкриття спадщини у відношенні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . У зв`язку із цим стягувач не знав та не міг знати про відкриття спадщини після смерті боржника за кредитним договором, строк виконання зобов`язання за яким не настав, тоді як строк на звернення з вимогою до спадкоємців, передбачений ст.1281 ЦК України, дотримано.
       27.01.2016 банк надіслав на адресу Третьої Харківської ДНК вимогу (претензію) кредитора до спадкоємців, а 21.04.2016 отримав відповідь про неможливість вжиття заходів щодо охорони спадкового майна з підстав закінчення строку, визначеного ст.1283 ЦК України; а також повідомлення, що спадкоємці боржника з питання оформлення спадщини до державної нотаріальної контори станом на 21.04.2016 не зверталися, а у разі звернення їм до відома буде доведено зміст претензії банку та обов`язок задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
       07.09.2017 на адресу стягувача надійшов лист ОСОБА_1 про смерть боржника та вступ ним у спадщину. Вважає, що останній навмисно відтягував оформлення спадщини та не повідомляв кредитора про смерть боржника, щоб уникнути зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки, а тому просить захистити порушене право згідно заявлених вимог позову.
       Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07.03.2019 відкрито провадження у справі/а.с.44 т.1/; у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду, про що постановлена ухвала суду від 02.09.2019./а.с.90 т.1/
       Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ з Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.
       Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків./а.с.137 т.1/
       26.06.2023 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подано до суду уточнену позовну заяву./а.с.141-147 т.1/
       Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07.12.2023 у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно та виселення - відмовлено, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.
       Позивач оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
       Зазначає, що при постановленні рішення поза увагою районного суду залишився факт обізнаності відповідача при оформленні спадщини про наявність заборгованості за кредитним договором та існування іпотеки на успадковану ним квартиру. Таким чином відповідач свідомо вчиняв дії, які свідчили про визнання ним боргу. Зокрема, 08.11.2016 відбулося переривання строку позовної давності, а кінцевим терміном щодо пред`явлення позову до спадкоємця є 08.11.2019 і позивач, як новий кредитор, його дотримався, звернувшись в суд із цим позовом у березні 2019 року. 
       12.02.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Миронова О.А. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. 
       Зазначає, що лист Третьої ДНК від 21.04.2016 не є доказом подання банком у встановлені терміни вимоги до спадкоємців у відповідності до ст.ст.1281, 1282 ЦК України. По-перше, безпосередньо вказана «претензія» та докази її направлення до нотаріальної контори позивачем суду не надані, а тому неможливо об`єктивно установити зміст такої претензії та дату її фактичного подання до нотаріальної контори. Тому наведене підтверджує лише факт обізнаності банку про смерть боржника. По-друге, відсутніми є докази висування вимоги до спадкоємців боржника в порядку ст.1282 ЦК України. По-третє, претензія до майна не є документом тотожним вимозі до спадкоємців померлого, а сама поведінка позивача у справі є суперечливою. 
       Заперечує твердження позивача про визнання відповідачем боргу та переривання строку позовної давності 08.11.2016, як таких, що спростовуються положеннями ч.ч.3-5 ст.1268 ЦК України. 
       Наголошує, що у відповідності до вимог ст.514 ЦК України до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Тоді як за приписами ст.262 ЦК України заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, який почався у 2009 році внаслідок одноразового порушення чергового платежу. 
       Також указує на відсутність у справі належних доказів на підтвердження набуття позивачем права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які становлять предмет дослідження в цій справі. 
       01.05.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Миронова О.А. про розгляд справи без його участі. 
       Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
       Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.03.2008 між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №6166-004/08Р, який було змінено та доповнено договором від 25.11.2009. За умов такого договору банк надає позичальникові кредит в національній валюті на загальну суму 250 000,00 грн. для споживчих цілей (п.1.1. кредитного договору).
Кредит надається позичальникові строком з 28.03.2008 до 10.11.2008 зі сплатою 14,99% річних, з 11.11.2008 по 31.10.2009 зі сплатою 17,99% процентів, з 01.11.2009 по 28.03.2020 14,99 % річних (п.1.2. кредитного договору).
У випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного договору, припиняється достроково, на 11-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення (п.4.5. кредитного договору)./а.с.6-9 т.1/
28.03.2008 між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №6166-004/08Р, за яким іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008 та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно з п.2.4.1. іпотечного договору при невиконанні або неналежному виконанні іпотекодавцем основного зобов`язання та/або умов даного договору іпотекодержатель зобов`язаний надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення або виконання порушення основного зобов`язання та/або умов даного договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя, із зазначенням вимог, необхідних до виконання або усунення.
За змістом п.3.1.2. іпотечного договору іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом 30 календарних днів іпотекодавцем не буде виконано вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов даного договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п.2.4.1. даного договору.
Відповідно до п.3.1.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд:застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя (п.3.2. договору), шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса; звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
Спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно зазначається іпотекодержателем у офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю у відповідності до п.2.4.1. даного договору (п.3.1.4. іпотечного договору)./а.с.11-16 т.1/
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ./а.с.17 т.1/
Рішенням Харківської міської ради від 11.11.2015 №694 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане ВДРАЦС по місту Харкову РС ХМУЮ) встановлено піклувальника, яким призначено ОСОБА_3 ./а.с.64 т.1/
08.11.2016 Третьою харківською державною нотаріальною конторою видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-639; рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:32299729 від 09.11.2016 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 ./а.с.18-21 т.1/
За змістом листа завідувача Третьої Харківської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. від 21.04.2016 №689/02-14, на додаток до відповіді від 16.02.2016 стосовно претензії ПАТ «Правекс-банк» від 27.01.2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 повідомлено про неможливість здійснення заходів щодо охорони спадкового майна, оскільки строк охорони спадкового майна, встановлений законодавством, закінчився (ст.1283 ЦК України). Також повідомляється, що спадкоємці ОСОБА_2 з питання оформлення спадщини до держнотконтори до цього часу не зверталися, при зверненні до держнотконтори їм буде доведено до відома зміст претензії та про їх обов`язок задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину./а.с.22 т.1/
Згідно із довідкою ПАТ КБ «Правекс-банк» датованою 02.12.2016, адресованою ОСОБА_1 , станом на 23.11.2016 загальна сума заборгованості за діючим кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008 перед ПАТ КБ «Правекс-банк» складає 545 463,86 грн., у тому числі: позичкова заборгованість – 237 953,41 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту – 59 481,56 грн.; відсотки – 136 284,82 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків – 111 744,07 грн./а.с.61-63 т.1/
31.05.2017 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»./а.с.24-36, 166-190 т.1/.
28.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» із листом, яким повідомив, що 21.08.2017 він отримав лист-пропозицію, де повідомлено про відступлення ПАТ КБ «Правекс-банк» на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вимог за кредитом до ОСОБА_2 , яка померла у 2016 році, про що банку було відомо. Він, ОСОБА_1 , є її спадкоємцем. Разом із цим за вказаним листом товариством не направлено належним чином посвідчені копії документів, які підтверджують факт переходу до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прав у кредитному зобов`язанні ОСОБА_2 пропозиція ознайомитися з документами в м.Києві є неприйнятною. З огляду на викладене, до отримання відповідних документів, які підтверджують відступлення права вимоги, будь-які вимоги товариства не можуть бути розглянуті по суті./а.с.23 т.1/ 
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із того, що згідно угоди сторін кредитне зобов`язання було припинено достроково (настав строк виконання) у 2009 році, а у первісного кредитора виникло право на стягнення заборгованості в судовому порядку. Навіть якщо виходити з того, що спадкодавець продовжувала сплачувати відсотки, тобто вчиняла дії, які свідчили про визнання нею боргу (ч.1 ст.264 ЦК України), то право на позов виникло у позикодавця у серпні 2015 року, а трирічний строк позовної давності сплив у серпні 2018 року. Тоді як позивач, як новий кредитор, звернувся до суду з позовом у березні 2019 року, тобто після збігу строку позовної давності та втрати права на позов.
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з таких підстав.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
       Так, за змістом частини третьої статті 1281 цього Кодексу, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
       Натомість тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.
       Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
       У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
       Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. 
       Суд першої інстанції викладене не врахував та помилково, на підставі довільного трактування умов кредитного договору, дійшов хибних висновків щодо дострокового його припинення у 2009 році, а також пропуску строку позовної давності при зверненні в суд із цим позовом до спадкоємця позичальника, який прийняв у спадщину іпотечну квартиру. 
       Так, апеляційним судом установлено, що позичальниця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому за правилами ч.2 ст.1281 ЦК України, в редакції Закону від 12.08.2015, кредитору спадкодавця належало протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщини, незалежно від настання строку вимоги. 
       Матеріалами справи підтверджено, що кредитор своєчасно, у 6-ти місячний строк від дати відкриття спадщини (31.08.2015), реалізував таке право та звернувся до нотаріальної контори із претензією до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується зміст листа завідувача Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 21.04.2016 №689/02-14/а.с.22 т.1/. 
       Установивши дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, визначивши коло спадкоємців, яким є ОСОБА_1 , який набув право власності на іпотечне майно згідно свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-639, виданого 08.11.2016 Третьою ХДНК, апеляційний суд, встановлюючи дійсний розмір вимог кредитора станом на день смерті боржника, враховує наступне.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13).
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
       У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. 
       У справі, яка переглядається, відповідач, будучи обізнаним щодо суті вимог за кредитом, забезпеченим іпотекою та успадкувавши іпотечне майно, ставлячи під сумнів відступлення банком права вимоги на користь ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не спростував наданий останнім розрахунок заборгованості, складові якого узгоджуються із умовами кредитного договору. 
       За встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимоги позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення продажу його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задоволення за рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки, вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме: заборгованості в сумі 404 000,00 грн. за кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008.
       В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю, оскільки доводів щодо обґрунтування виселеннч усіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей, з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про часткове задоволення вимог позову.
       Керуючись ст.ст.367,368,374, п.п.3,4ч.1 ст.376, ст.ст.381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити частково.
       Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 грудня 2023 року - скасувати.
       Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до  ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно та виселення– задовольнити частково.
       Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , шляхом проведення продажу його на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
       За рахунок коштів, виручених від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме: заборгованість в сумі 404 000,00 грн. за кредитним договором №6166-004/08Р від 28.03.2008.
       У іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак