ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/2882/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І., 

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи:
Акціонерного товариства "Харківобленерго"- Квіцінська А.І., Конопля О.М.,
Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" - Бірюкова О.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
на рішення Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 (суддя Добреля Н.С.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 (колегія суддів: Тихий П.В., Плахов О.В. , Терещенко О.І.)
у справі за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго")
до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (далі - ПрАТ "Харківенергозбут")
про стягнення коштів.
Суть спору
1.          ПрАТ "Харківенергозбут" 28.11.2018  приєдналося до умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ "Харківобленерго". При реалізації договірних відносин щодо надання послуг з розподілу електричної енергії між сторонами виник спір.
2.          Предметом спору в даній справі є заборгованість ПрАТ "Харківенергозбут перед АТ "Харківобленерго" щодо сплати коштів за послуги з розподілу електричної енергії у період з серпня 2022 по грудень 2022 року та нараховані штрафні санкції (пеня), відсотки річних та інфляційні втрати за порушення строків оплати послуг за попередні періоди, починаючи з червня 2020 року.
3.          Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив частково. Суд апеляційної інстанції це рішення залишив без змін.
4.          ПрАТ "Харківенергозбут" звернулося до Верховного Суду, просило рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у частині стягнення з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь АТ "Харківобленерго" пені, 3% річних, інфляційних втрат.
5.          Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:
1)          чи підтверджені обставин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за договором?
2)          чи наявні підстави для стягнення пені та чи обґрунтованим є її розмір?
6.          Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
7.          Заявою-приєднання від 28.11.2018 ПрАТ "Харківенергозбут" приєдналося до умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго".
8.          Згідно з умовами укладеного між АТ "Харківобленерго" (оператор системи) та ПрАТ "Харківенергозбут" (постачальник) Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.11.2018 №19/13979 (далі - Договір):
-           оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за EIC-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договір про постачання електричної енергії здійснюють оплату послуг з розподілу електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до цього Договору;
-          ціна послуг з розподілу визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим Регулятором. Розрахунком періодом для цілей цього Договору є календарний місяць (пункти 3.1., 3.2); 
-          постачальник зобов`язується, зокрема, здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами гл.3 цього Договору (п.4.2);
-          цей Договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього Договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання (п.9.1);
-          за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник оплачує оператору системи пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п.6.6).
9.          На виконання умов Договору позивач у період серпень-грудень 2022 надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 843 889 514,53 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг з розподілу електричної енергії (за формою додатка 3 до Договору), які підписані повноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.
10.          Відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії за період серпень-грудень 2022 у повному обсязі не виконав. Предметом спору в цій справі, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог (вх.№28084 від 16.10.2023) є заборгованість у сумі 850 254 797,58 грн, де розподілена електрична енергія - 315 485 450,41 грн; пеня - 304 285 055,35 грн; 3% річних - 37 106 429,97 грн; інфляційні втрати - 193 377 861,85 грн.
11.          Після відкриття провадження в даній справі відповідач повністю сплатив заборгованість за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії за Договором у розмірі 315 485 450,41 грн, яка є предметом спору з урахування поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог. 
12.          Суд встановив настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача. Розділом 2 додатку 1 "Порядок розрахунків" до Договору встановлений порядок внесення платежів. Згідно з п.2.4 постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду та рахунку-фактури протягом 5 банківських днів від дня їх отримання.
13.          Матеріалами справи підтверджено надсилання позивачем відповідачу рахунків-фактур за періоди червень-грудень 2020, січень-грудень 2021, квітень-серпень 2022. Доказів надсилання рахунків за березень 2022, вересень-грудень 2022 матеріали справи не містять, а надані позивачем докази не підтверджують надсилання цих рахунків на електронну адресу відповідача zbutenergo@ukr.net
Короткий зміст позовних вимог
14.          АТ "Харківобленерго" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПрАТ "Харківенергозбут", в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 850 254 797,58 грн, з яких розподілена електрична енергія - 315 485 450,41 грн; пеня - 304 285 055,35 грн; 3% річних - 37 106 429,97 грн; інфляційні втрати - 193 377 861,85 грн, а також судові витрати.
15.          Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що позивач на виконання умов укладеного Договору в період з серпня 2022 до грудня 2022 року надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 843 889 514,53 грн, про що свідчать акти наданих послуг з розподілу електричної енергії, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії за період серпень-грудень 2022 року у повному обсязі не виконав, що стало підставою звернення позивача з позовною заявою про стягнення заборгованості, а також нарахованих штрафних санкцій (пені), відсотків річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати наданих АТ "Харківобленерго" послуг за попередні періоди, починаючи з червня 2020 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
16.          Господарський суд Харківської області рішенням від 28.11.2023 у задоволенні позову відмовив частково: 
-          стягнув з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь АТ "Харківобленерго" пеню в розмірі 4 109 501,30 грн; 3% річних у сумі 27 705 129,47 грн; інфляційні втрати в розмірі 165 849 242,61 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 347 225,29 грн; в іншій частині позову відмовив;
-          в частині стягнення заборгованості в розмірі 315 485 450,41 грн провадження у справі закрив на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
17.          Східний апеляційний господарський суд постановою від 21.02.2024 рішення господарського суду Харківської області від 28.11.2023 в частині стягнення з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь АТ "Харківобленерго" пені в розмірі 4 109 501,30 грн, 3% річних у сумі 27 705 129,47 грн, інфляційних втрат у розмірі 165 849 242,61 грн залишив без змін.
18.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
-          оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про стягнення розподіленої електричної енергії за Договором у розмірі 315 485 450,41 грн, то провадження у справі в цій частині вимог підлягає закриттю;
-          доводи відповідача про те, що позивач повторно заявив позовні вимоги про стягнення пені за періоди, що були предметом судового розгляду у справі №922/17/22, є безпідставним, оскільки як вбачається з рішення Господарського суду Харківської області від 19.09.2022 у справі №922/17/22, позовні вимоги АТ "Харківобленерго" стосувалися стягнення пені за несвоєчасне виконання умов Договору за період з листопада 2020 по листопад 2021 року, яка була нарахована до 30.11.2021 включно; водночас у цій справі позивач нарахував пеню за зобов`язаннями серпня 2020, листопада 2021, грудня 2021, березня-грудня 2022 року; нарахування пені за листопад 2021 року здійснено за період з 18.12.2021 до 17.06.2022, тобто поза межами періоду прострочення, котрий був у справі №922/17/22;
-          для встановлення періодів прострочення за спірними Актами наданих послуг з розподілу електричної енергії ключовим фактором є наявність доказів надсилання саме рахунків-фактур за ці періоди, адже після їх отримання у відповідача виникає відповідний обов`язок з остаточного розрахунку за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії;
-          на листі АТ "Харківобленерго" від 09.11.2020 №56к-01/04-7138, яким відповідачу надані, зокрема, рахунки-фактури від 31.10.2020 за жовтень 2020 року, наявна відмітка про отримання цього листа 10.11.2020 Романенко О.Ю., отже, підтверджено отримання рахунку-фактури за жовтень 2020 року; 
-          рахунки-фактури за період з листопада 2020 по листопад 2021 року були предметом розгляду у справі №922/17/22; відсутні підстави стверджувати, що рахунки-фактури за період з листопада 2020 по листопад 2021 року не були отримані ПрАТ "Харківенергозбут", а періоди прострочення виконання зобов`язання за цими рахунками є такими, що не відповідають умовам Договору та чинному законодавству;
-          рахунок-фактура за грудень 2020 року у відповідності до положень п.2.6. додатку 1 до Договору був надісланий позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку, а тому, такий рахунок є отриманим відповідачем 13.01.2022 як встановлено умовами п.2.6 додатку 1 до Договору;
-          рахунки-фактури за період квітень-серпень 2022 року надіслані 12.05.2022, 15.06.2022, 11.07.2022, 11.08.2022, 12.09.2022 позивачем на електронну адресу відповідача zbutenergo@ukr.net, яка зазначена ПрАТ "Харківенергозбут" у заяві-приєднання від 28.11.2018;
-          ані п.1.2, ані п.1.7, ані будь-яким іншим пунктом Договору не передбачено обов`язок позивача направляти на електронну адресу відповідача документи з обов`язковим накладенням електронно-цифрового підпису підприємства позивача; однак, за умовами п.1.3 додатку 1 до Договору такий обов`язок наявний саме у відповідача; 
-          матеріалами справи підтверджено надсилання позивачем відповідачу рахунків-фактур за періоди червень-грудень 2020, січень-грудень 2021, квітень-серпень 2022 року, однак докази надсилання інших рахунків, а саме: за березень 2022, вересень-грудень 2022 року в матеріалах справи відсутні, а надані позивачем докази не підтверджують надсилання цих рахунків на електронну адресу відповідача zbutenergo@ukr.net, яка зазначена ПрАТ "Харківенергозбут" у заяві-приєднання від 28.11.2018;
-          відсутність доказів надсилання рахунків-фактур за березень 2022 та вересень-грудень 2022 року унеможливлює встановити кінцевий строк оплати таких рахунків та, відповідно, встановити періоди прострочення виконання зобов`язання з метою перевірки правильності здійснених позивачем нарахувань пені, відсотків річних та інфляційних втрат, тому здійснені позивачем нарахування пені в загальному розмірі 153 569 528,16 грн, 3% річних у загальній сумі 9 398 777,07 грн та інфляційних втрат у загальному розмірі 27 528 619,24 грн за зобов`язаннями березня 2022 та вересня-грудня 2022 року задоволенню не підлягають;
-          нарахування позивачем пені за період за зобов`язаннями листопада-грудня 2021, квітня-серпня 2022 року здійснено позивачем з порушенням актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) (постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332); відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені, починаючи з 26.04.2022;
-          арифметично правильний розмір пені за зобов`язаннями листопада 2021 року за період з 18.12.2021 до 25.04.2022 включно становить 1 942 042,41 грн; за зобов`язаннями грудня 2021 року за період з 21.01.2022 до 25.04.2022 включно становить 2 167 148,94 грн; в інших частинах 928 460,02 грн (за листопад 2021 року) та 3 297 491,71 грн (за грудень 2021 року) пеня нарахована безпідставно, а тому задоволенню не підлягає; не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення пені в загальному розмірі 142 380 074,16 грн, яка нарахована за зобов`язаннями квітня-серпня 2022 року, оскільки пеня нарахована після 26.04.2022, що суперечить п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332; розрахунок пені за зобов`язаннями серпня 2020 року за період з 17.09.2020 до 21.09.2020 у сумі 309,95 грн відповідає вимогам законодавства та умовам укладеного між сторонами Договору, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню;
-          сертифікат №5900-23-3413 про форс-мажорні обставини, виданий Сумською торгово-промисловою палатою, підтверджує неможливість виконання відповідачем зобов`язання щодо здійснення оплат вартості послуг з розподілу електричної енергії відповідно до п.2.2 додатку 1 до Договору, яким передбачені планові авансові платежі, водночас доказів неможливості здійснення остаточного розрахунку, який передбачений п.2.4 додатку 1 до Договору, сертифікат ТПП не містить; отже, сертифікат №5900-23-3413 про форс-мажорні обставини не підтверджує факту їх існування;
-          матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача в п`ятиденний строк про неможливість виконання зобов`язання унаслідок дії непереборної сили, як того вимагає п.7.2 Договору;
-          рахунок-фактуру за червень 2020 року отримано відповідачем 11.08.2020, а отже строк оплати такого рахунку закінчується 18.08.2020, а не 21.07.2020 як зазначено позивачем у відповідній таблиці, таким чином, 3% річних за червень 2020 року повинні нараховуватися з 19.08.2020 до 21.09.2020 на суму 580 174,24 грн, а отже, арифметично правильний розмір 3% становить 1 616,88 грн, в іншій частині (2 523,43 грн) 3% річних за зобов`язаннями червня 2020 року нараховані безпідставно; ця помилка не вплинула на правильність розрахунку інфляційних за цей місяць; інші розрахунки 3% річних та інфляційних втрат відповідають вимогам чинного законодавства, а вказані в цих розрахунках суми нараховані арифметично правильно, тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у загальній сумі 27 705 129,47 грн та інфляційних втрат у розмірі 165 849 242,61 грн підлягають задоволенню.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
19.          24.03.2024 ПрАТ "Харківенергозбут" через систему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у частині стягнення з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь АТ "Харківобленерго" пені в розмірі 4 109 501,30 грн, 3% річних у сумі 27 705 129,47 грн, інфляційних витрат у розмірі 165 849 242,61 грн відмовити.
20.          Скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на п.1 ч.2 ст.287 ГПК.
21.          У касаційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, таке:
1)          щодо направлення позивачем відповідачу документів, що є підставою для оплати за послуги з розподілу електричної енергії:
-          суди попередніх інстанцій помилково вказали, що наявність у матеріалах справи підписаних актів наданих послуг є належним доказом своєчасного направлення та підписання таких актів позивачем; матеріали справи не містять доказів належного отримання актів наданих послуг та рахунку-фактури, а підпис працівників товариства не є доказом їх уповноваження на отримання таких документів та не є доказом їх отримання товариством;
-          позивач не надав належних доказів отримання відповідачем документів, які є підставою для оплати у п`ятиденний строк відповідно до п.2.4 додатку 1 до Договору, оскільки зазначені документи не отримані товариством або взагалі, або у повному обсязі (акт та рахунок-фактура), зокрема за жовтень 2020 року;
-          аналіз статей 80, 269 ГПК свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою (постанова Верховного Суду від 28.07.2020 у справі №904/2104/19);
-          сторона, яка подає доказ на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, здійснює це саме таким чином, щоб поданий нею доказ був належним, тобто вказує, для доведення яких саме належних до предмета доказування обставин сторона подає цей доказ, або стверджує про обставини і посилається при цьому на доказ існування цих обставин (постанова Верховного Суду від 15.11.2019 у справі №909/887/18);
-          доказів дати направлення актів наданих послуг відповідачу позивач не надав; дата, вказана у Актах наданих послуг, є останньою датою розрахункового періоду згідно Договору, отже дата підписання та отримання актів наданих послуг судом першої інстанції не встановлена;
-          обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №927/986/17);
-          підставою для бухгалтерського обліку та здійснення господарських операцій є саме первинні документи (постанова Верховного Суду від 27.07.2023 у справі 917/814/16);
-          суди попередніх інстанцій помилково зробили висновок, що наявність у матеріалах справи підписаних актів наданих послуг є належним доказом своєчасного направлення та підписання таких актів позивачем; отже, суди неправильно застосували статті 1, 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункти 1.2, 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, розд.ІІІ Правил організації діловодства, порушили норми процесуального права (ч.1 ст.74, ч.2 ст.80, ч.1 ст.76, ч.2 ст.76 ГПК); не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.03.2020 у справі №927/986/17, від 27.07 2023 у справі №917/814/16, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 15.11.2019 у справі №909/887/18;
2)          щодо невикористання позивачем електронного цифрового підпису:
-          суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що умовами Договору прямо передбачено надсилання документів на електронні адреси сторін з обов`язковим накладенням електронного підпису; у справі №922/17/22 не досліджувався порядок підписання та надсилання рахунків-фактур, таке питання розглядається у цій справі;
-          суди попередніх інстанцій не врахували, що рахунки направлялися відповідачу без підпису взагалі, вони мали були підписані позивачем, або складені у електронній формі та підписані КЕП навіть без такого застереження у Договорі; суди неправильно застосували норми матеріального права (статті 6, 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг", Закон "Про електронний цифровий підпис") та порушили норми процесуального права (ч.1 ст.74, ч.2 ст.80, ч.1 ст.76, ч.2 ст.76 ГПК);
-          суди не врахували, що за змістом статей 6, 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронний цифровий підпис" (постанова Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №910/1162/19);
3)          щодо неможливості виконання відповідачем зобов`язань за Договором у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, що діяли з 02.03.2022 до 30.04.2022: суди попередніх інстанцій не врахували, що невиконання ПрАТ "Харківенергозбут" будь-яких умов Договору у період з 02.03.2022 до 30.04.2022 дійсно не залежало від його волі, мало надзвичайний характер, було невідворотними, і найголовніше - унеможливило виконання зобов`язань за цих умов (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21);
4)          щодо відхилення клопотання про зменшення пені:
-          для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити (постанова Верховного Суду від 17.10.2023 у справі №913/162/22);
-          ПрАТ "Харківенергозбут" у клопотанні про зменшення пені зазначало, що воно, не зважаючи на всі негативні фактори, які існують на ринку електричної енергії, продовжує здійснювати спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, які покладені на нього Кабінетом Міністрів України (постачання універсальних послуг), тобто діяльність товариства має соціально-економічне значення, а саме: постачання побутовим споживачам та бюджетним організаціям, зокрема, військовим частинам, лікарням на території Харківської області;
-          Верховний Суд у постанові від 27.03.2023 у справі №904/934/22 зазначив, що суди попередніх інстанцій повинні були навести конкретні мотиви відхилення доводів щодо таких підстав для зменшення розміру неустойки, як (I) фактичне виконання зобов`язання (ступінь виконання); (II) важливе стратегічне значення підприємств боржника для економіки, безпеки і оборони держави (інший інтерес, інші обставини), у зв`язку з чим допустили порушення норм матеріального права, зокрема, ч.3 ст.551 ЦК та ч.1 ст.233 Господарського кодексу України (далі - ГК);
-          суди попередніх інстанцій не врахували, що виконання спеціальних обов`язків ПрАТ "Харківенергозбут" не може залежати від його фінансового становища; суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.10.2023 у справі №913/162/22 та від 27.03.2023 у справі №904/934/22, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права (ч.3 ст.551 ЦК, ч.1 ст.233 ГК).
22.          03.05.2024 до Верховного Суду надійшов відзив АТ "Харківобленерго", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. У відзиві АТ "Харківобленерго", зокрема, зазначає:
1)          щодо направлення позивачем відповідачу документів, що є підставою для оплати за послуги з розподілу електричної енергії:
-          умовами додатку 1 "Порядок розрахунків" до Договору встановлені, зокрема: порядок погодження обсягів розподіленої електричної енергії мережами оператора системи споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника; порядок внесення платежів;
-          пунктом 1.7 додатку 1 "Порядок розрахунків" до Договору передбачено, що оператор системи до 16.00 7 числа місяця наступного за розрахунковим надає постачальнику на узгодження фактичні (звітні) обсяги купованої електричної енергії постачальником у розрахунковому місяці, за формою додатка 10 до цього Договору; до 16-00 8 числа місяця, наступного за розрахунковим оператор системи та постачальник узгоджують фактичні сумарні обсяги купівлі електричної енергії постачальником у розрахунковому місяці (п.1.8 додатку 1 до Договору); 
-          за підсумками розрахункового періоду з 8 по 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, оператором системи складаються та надаються постачальнику у двох примірниках Акт наданих послуг з розподілу електричної енергії за формою додатку 3 до цього договору та Акт наданих послуг (виконаних робіт) за формою додатку 4 цього Договору. Постачальник в п`ятиденний термін після отримання актів зі свого боку підписує їх у двох примірниках, завіряє печаткою та повертає по одному примірнику до оператора системи (п.2.9 додатку 1 до Договору);
-          умовами додатку 1 до Договору встановлено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником самостійно на поточний рахунок, що вказаний в реквізитах оператора системи. Також, умовами договору передбачено порядок внесення планових авансових платежів за отриману послугу з розподілу електричної енергії;
-          постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно Акту наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (п.2.9 цього додатку до Договору), та рахунку-фактури (додаток 5.1 до Договору) протягом п`яти днів банківських днів від дня їх отримання. Сума остаточного розрахунку визначається як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника зазначеної в Акті наданих послуг з розподілу електричної енергії, та сумарної оплати постачальником за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п. 2.4 додатку 1 до Договору).
-          рахунок-фактура складається оператором системи за підсумками розрахункового місяця на підставі погодженого постачальником Акту наданих послуг з розподілу електричної енергії, який повертається постачальником у строки встановлені п.2.9 цього додатку; сума боргу за розподілену електричну енергію розраховується оператором системи та зазначається в рахунку саме як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника зазначеної в Акті наданих послуг з розподілу електричної енергії, та сумарної оплатою постачальником за розрахунковий період з урахуванням ПДВ;
-          в матеріалах справи наявні Акти наданих послуг з розподілу електричної енергії, які підписані без жодних зауважень з боку відповідача, а сама основної заборгованості була повністю погашена відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, що свідчить про повне визнання суми основної заборгованості";
2)          Щодо накладення електронного цифрового підпису на документи (рахунки-фактури), які позивач направляв на електронну адресу відповідача:
-          пунктами 1.2 та 1.7 чи будь-яким іншим пунктом Договору (як і його додатків) не передбачено обов`язок позивача направляти на електронну адресу відповідача (касатора) документи з обов`язковим накладенням електронно-цифрового підпису підприємства позивача. Водночас, умовами п.1.3 додатку 1 до Договору, такий обов`язком наявний саме у відповідача;
-          відповідно до статей 6, 627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору; саме такі умови договору погоджені сторонами та є обов`язковим для виконання, які (умови договору) позивачем виконані в повному обсязі;
3)          твердження відповідача про те, що судом при вирішенні справи №922/17/22 не досліджувався порядок та надсилання рахунків-фактури за період з листопада 2020 по листопад 2021 року не заслуговує на увагу, оскільки у рішенні Господарського суду Харківської області від 19.09.2022 у справі №922/17/22 було досліджено вказані питання, а відповідно до приписів ст.75 ГПК обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються в при розгляді іншої справ;
4)          судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що сертифікат №5900-23-3413 про форс-мажорні обставини підтверджує неможливість виконання відповідачем зобов`язання щодо здійснення оплат вартості послуг з розподілу електричної енергії у відповідно до п.2.2 додатку 1 до Договору, яким передбачені планові авансові платежі. Доказів неможливості здійснення остаточного розрахунку, який передбачений п.2.4 додатку 1 до Договору, сертифікат ТПП не містить. Сертифікат не підтверджує факту існування форс-мажорних обставин, відповідачем в порушення п.7.2 Договору не було повідомлено позивача в п`ятиденний строк про неможливість виконання зобов`язання унаслідок дії непереборної сили;
5)          щодо клопотання відповідача про зменшення пені:
-          відповідач не надав до матеріалів справи доказів звернення до позивача з приводу неможливості своєчасного виконання своїх договірних зобов`язань та з пропозицією врегулювання такої ситуації. Посилання на те, що контрагенти відповідача мають заборгованість перед відповідачем, що в свою чергу унеможливлює виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, є необґрунтованим та безпідставним з огляду на приписи ст.42, 193 ГК, адже відсутність коштів у боржника не є підставою для не виконання взятих на себе зобов`язань за договором;
-          підписуючи спірний договір, який містить умови щодо стягнення пені за порушення зобов`язань та беручи на себе зобов`язання за договором, відповідач, діючи вільно і на власний розсуд, мав усвідомлювати наслідки порушення зобов`язань за договором;
-          відповідач як суб`єкт господарювання свідомо порушив вимоги статей 193, 226 ГК в частині вжиття усіх заходів, необхідних для належного виконання своїх зобов`язань за договором;
6)          твердження відповідача про те, що підприємство відповідача знаходиться на території м. Харкова і це є підставою для зменшення розміру пені не заслуговує на увагу, адже підприємство позивача теж знаходиться в м. Харкові і зазнало та подалі зазнає величезних збитків від агресії російської федерації, що є загальновідомими фактом.
23.           03.06.2024 надійшли додаткові письмові пояснення ПрАТ "Харківенергозбут" у яких зазначає, що нарахування позивачем за період дії воєнного стану штрафних санкцій відповідачу є незаконним та таким, що прямо суперечить п.5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, що також підтверджується висновком Верховного Суду, висловленим у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.
24.          11.06.2024 надійшли додаткові пояснення АТ "Харківобленерго" у яких зазначає, що з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, за період з 17.09.2020 по 23.02.2022 заборгованість по пені складає 1 966 422,94 грн, за період з 24.02.2022 по 25.04.2022 - 2 143 078,36 грн; в іншій частині оскаржувані рішення є законними та обґрунтованими.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
25.          Верховний Суд ухвалою від 15.04.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Харківенергозбут", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 05.06.2024.
26.          У судовому засіданні 05.06.2024 Верховний Суд оголосив перерву до 12.06.2024.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо виконання сторонами зобов`язань за Договором 
27.          Суди попередніх інстанцій встановили, що АТ "Харківобленерго" та ПрАТ    "Харківенергозбут" 28.11.2018 уклали Договір. 
28.          За умовами Договору АТ "Харківобленерго" надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи ПрАТ    "Харківенергозбут" згідно з реєстром за EIC-кодами споживачів та їх точками вимірювання. ПрАТ    "Харківенергозбут" здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами гл.3 Договору за сукупністю споживачів ПрАТ    "Харківенергозбут", які згідно з умовами договору про постачання електричної енергії здійснюють оплату послуг з розподілу електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком №1 до Договору. 
29.          При виконанні зобов`язань за Договором ПрАТ    "Харківенергозбут" допустило порушення в частині своєчасної оплати послуг розподілу електричної енергії. При встановленні обставин виконання сторонами договірних зобов`язань суди встановили, що в матеріалах справи наявні акти наданих послуг з розподілу електричної енергії підписані повноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Водночас виснували, що для встановлення періодів прострочення за актами наданих послуг з розподілу електричної енергії ключовим є не тільки наявність актів, а й підтвердження надсилання рахунків-фактур за ці періоди позивачем, оскільки після їх отримання у відповідача виникає обов`язок з остаточного розрахунку за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії.
30.          Скаржник у касаційні скарзі заперечив несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором та стверджує, що суди попередніх інстанцій помилково зробили висновок, що наявність у матеріалах справи підписаних актів наданих послуг є належним доказом своєчасного направлення та підписання таких актів позивачем, а позивач не надав належних доказів отримання відповідачем документів, які є підставою для оплати у п`ятиденний строк, та доказів дати направлення актів наданих послуг відповідачу.
31.          Зазначає, що суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 1, 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пунктів 1.2, 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, порушили ч.1 ст.74, частини 1, 2 ст.76, ч.2 ст.80 ГПК.
32.          Верховний Суд відхиляє доводи скаржника в частині своєчасного виконання ним зобов`язань за Договором, з огляду на таке.
33.          Відповідно до ст.901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
34.          У відповідності до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
35.          На виконання умов Договору позивач у період серпень-грудень 2022 надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 843 889 514,53 грн. Після відкриття провадження в цій справі відповідач повністю сплатив заборгованість за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії за Договором у розмірі 315 485 450,41 грн, яка була предметом спору з урахування поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог. Водночас прострочення сплати вказаних платежів заперечив.
36.          Згідно з пунктом 2.4 додатку 1 до Договору постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду та рахунку-фактури протягом 5 банківських днів від дня їх отримання.
37.          Сума остаточного розрахунку визначається як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника, зазначеної в Акті наданих послуг з розподілу електричної енергії, та сумарною оплатою постачальника за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
38.          Положеннями п.2.9 додатку 1 до Договору передбачено, що за підсумками розрахункового періоду з 8 по 11 число (включно) місяця, наступного за розрахунковим, оператором системи складаються та надаються постачальнику у двох примірниках Акт наданих послуг з розподілу електричної енергії за формою додатка 3 до цього Договору та Акт наданих послуг (виконаних робіт) за формою додатка 4 до цього Договору.
39.          Постачальник у п`ятиденний термін після отримання актів зі свого боку підписує їх у двох примірниках, завіряє печаткою (за наявності) та повертає по одному примірнику до оператора системи.
40.          Аналіз пунктів 2.4, 2.9 додатку 1 до Договору свідчить, що рахунок-фактура, в якому зазначається сума остаточного боргу за розподілену електричну енергію, складається оператором системи (АТ "Харківобленерго") після повернення постачальником (ПрАТ "Харківенергозбут") Акта наданих послуг з розподілу електричної енергії та Акта наданих послуг (виконаних робіт). Умовами Договору, крім остаточного розрахунку за розподіл електричної енергії, передбачений порядок внесення постачальником авансових платежів протягом розрахункового місяця. Таким чином, остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії здійснюється постачальником протягом 5 банківських днів від дня отримання рахунку-фактури.
41.          З огляду на вказані обставини вбачається, що сторонами узгоджено обсяги купівлі електричної енергії у розрахункових місяцях, підтверджено виконання договірних зобов`язань з розподілу електричної енергії у спірні періоди та направлення позивачем документів передбачених додатком 1 "Порядок розрахунків" до Договору. Відтак є правильними висновки судів попередніх інстанцій щодо настання строків виконання грошових зобов`язань та виникнення обов`язку відповідача здійснити остаточні розрахунки за розподіл електричної енергії.
42.          Верховний Суд відхиляє доводи відповідача про те, що рахунки-фактури належним чином не направлялись і не підписувались електронним цифровим підписом, а підписані сторонами Акти наданих послуг є неналежним доказом їх своєчасного направлення, отримання і підписання, оскільки вони спростовуються дослідженими судами обставинами справи та положеннями Договору. 
43.          Умовами Договору спростовуються доводи відповідача про обов`язок позивача направляти на електронну адресу відповідача рахунок-фактуру з обов`язковим накладенням електронно-цифрового підпису підприємства позивача. Водночас Акти наданих послуг скріплені підписами та печатками сторін.
44.          Суди встановили, що відповідач отримав рахунок-фактуру за жовтень та грудень 2020 року засобами поштового зв`язку; обставини отримання відповідачем рахунків-фактур за період з листопада 2020 по листопад 2021 року були предметом розгляду у справі №922/17/22; рахунок-фактура за грудень 2020 року у відповідності до положень п.2.6 додатку 1 до Договору був надісланий позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку; рахунки-фактури за період квітень-серпень 2022 року надіслані 12.05.2022, 15.06.2022, 11.07.2022, 11.08.2022, 12.09.2022 позивачем на електронну адресу відповідача zbutenergo@ukr.net, яка зазначена ПрАТ "Харківенергозбут" у заяві-приєднання від 28.11.2018.
45.          З огляду на вказане Верховний Суд погоджується з доводами судів попередніх інстанцій про підтвердження обставин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором.
Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат
46.          Застосування штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання унормовано законами, зокрема ЦК та ГК.
47.          Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
48.          Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК).
49.          Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).
50.          Суди встановили, що пеня за порушення строку виконання зобов`язання встановлена п.6.6 Договору. Згідно з ним за внесення платежів, передбачених Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник оплачує оператору системи пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
51.          Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК).
52.          У цій справі позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 304 285 055,35 грн, 3% річних у сумі 37 106 429,97 грн та інфляційні втрати в розмірі 193 377 861,85 грн. 
53.          За результатами розгляду справи суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, стягнув з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь АТ "Харківобленерго" пеню в розмірі 4 109 501,30 грн; 3% річних у сумі 27 705 129,47 грн; інфляційні втрати в розмірі 165 849 242,61 грн.
54.          Суд вказав, що здійснивши перерахунок пені за зобов`язаннями листопада-грудня 2021 року арифметично правильний розмір пені за зобов`язаннями за період з 18.12.2021 до 25.04.2022 включно становить 1 942 042,41 грн; за зобов`язаннями за період з 21.01.2022 до 25.04.2022 включно становить 2 167 148,94 грн. В інших частинах суд встановив, що 928 460,02 грн (за листопад 2021 року) та 3 297 491,71 грн (за грудень 2021 року) пеня нарахована безпідставно, а тому задоволенню не підлягає. Розрахунок пені за зобов`язаннями серпня 2020 року за період з 17.09.2020 до 21.09.2020 у сумі 309,95 грн відповідає вимогам законодавства та умовам укладеного між сторонами Договору.
55.          В іншій частині суд визнав необґрунтованими  нарахування пені в загальному розмірі 153 569 528,16 грн, 3% річних у загальній сумі 9 398 777,07 грн та інфляційних втрат у загальному розмірі 27 528 619,24 грн за зобов`язаннями березня 2022 року та вересня-грудня 2022 року у зв`язку із відсутністю доказів надсилання рахунків-фактур за березень 2022 року та вересень-грудень 2022 року. Позовні вимоги щодо стягнення пені в загальному розмірі 142 380 074,16 грн визнав необґрунтованими, оскільки така пеня нарахована після 26.04.2022, що суперечить п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332.
56.          Із висновками судів попередніх інстанцій в частині стягнення пені за період дії воєнного стану Верховний Суд не погоджується, з огляду на таке.
57.          Законом від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
58.          В подальшому Законами від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 №02212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 №2500-IX, від 16.11.2022 №2738-IX, від 07.02.2023 №2915-IX, від 02.05.2023 №3057-IX, від 27.07.2023 №3275-IX, від 08.11.2023 №3429-IX, від  06.02.2024 №3564-IX, від 08.05.2024 №3684-IX  "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затверджено укази Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
59.          Відповідно до ст.1 Закону "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
60.          НКРЕКП прийнято Постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.
61.          Згідно з пп.16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
62.          Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що в цій справі спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
63.          Згідно ч.4 ст.300 ГПК суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 ч.1 ст.310, ч.2 ст.313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
64.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 (ухваленій після подання касаційної скарги) дійшла висновків, що пп.16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії".
65.          При цьому рішення НКРЕКП щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам ЦК та ГК про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що НКРЕКП в силу Закону наділена повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії. 
66.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила, що такі рішення НКРЕКП не скасовують встановлену нормами ЦК та ГК відповідальність за порушення  договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк НКРЕКП, яка наділена повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих їй Законом повноважень тимчасово зупинила нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
67.          Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з ЦК та ГК, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до ст.66 Закону "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями ст.179 ГК, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.
68.          Враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені, починаючи з 24.02.2022. 
69.          Зважаючи на викладене, для правильного вирішення спору у цій справі необхідно, зокрема, здійснити оцінку проведеного позивачем нарахування пені, встановлення його обґрунтованості/необґрунтованості.
70.          Відповідно до ст.236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
71.          Відповідно до ч.2 ст.300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
72.          З огляду на викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій в частині задоволення вимог про стягнення пені та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про стягнення із відповідача пені у період з 24.02.2022 у відповідності до роз`яснень об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.
73.          Допущені судами попередніх інстанцій порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (ст.300 ГПК).
74.          Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.10.2023 у справі №913/162/22 та від 27.03.2023 у справі №904/934/22 щодо зменшення пені Верховний Суд відхиляє, оскільки ці висновки зроблені щодо правовідносин, які не є подібними до справи, що переглядається. 
75.          Так, у справі №913/162/22 вирішувалося питання про стягнення 1 242 716,40 грн пені та 475 356 грн штрафу у зв`язку із порушенням виконання зобов`язань за договором в частині несвоєчасного надання послуг з ремонту снігоприбиральної машини, а у справі №904/934/22 вирішувалося виключно питання про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 98 252,60 грн.
76.          Також, з урахуванням обґрунтованості висновків судів щодо підтвердження обставин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, правильність нарахування судами попередніх інстанцій розміру 3%річних та інфляційних втрат скаржник у касаційній скарзі з посиланням на підстави касаційного оскарження не спростував.
77.          Верховний Суд зазначає, що доводи скаржника щодо неврахування судами можливості виконання зобов`язань за Договором та зменшення пені зводяться виключно до незгоди із рішеннями судів попередніх інстанцій та відхиляються колегією суддів, оскільки незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
78.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
79.          Частиною 3 ст. 310 ГПК передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2                     ст.287 цього Кодексу, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
80.          Згідно з частинами 4, 5 ст.310 ГПК справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
81.          Частиною 1 ст.316 ГПК визначено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
82.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів попередніх інстанцій в частині  задоволення вимог про стягнення пені в розмірі 4 109 501,30 грн та направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
Судові витрати
83.          Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
84.          У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.129 ГПК).
85.          Враховуючи, що справа в частині стягнення пені направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат буде здійснений за результатами розгляду справи.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити частково.
2.          Рішення Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 у справі №922/2882/23 в частині задоволення вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" пені в розмірі 4 109 501,30 грн скасувати.
3.          Справу №922/2882/23 в цій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    В. Студенець