ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року	Львів	Справа № 380/21334/23 пров. № А/857/3174/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Матковської З. М.,
суддів:                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №380/21334/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення дій (головуючий суддя першої інстанції Гулик А.Г., місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 22.12.2023), –
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу періоду роботи: 2013 – 2019 роки, відповідно до довідки про доходи № 86 від 08.12.2020 року, виданої ТОВ «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 25.01.2021 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи: 2013 – 2019 роки, відповідно до довідки про доходи № 86 від 08.12.2020 року, виданої ТОВ «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація) та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування своїх вимог указував, що 25 січня 2021 року звернувся до відповідача із заявою в якій просив зарахувати період роботи в ТОВ «Недра» (м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація) до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії, та перерахувати пенсію з урахуванням заробітку відповідно до Довідки про доходи №86 від 08.12.2020 року. Проте, рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 29 січня 2021 року № 134250004894 проведено перерахунок пенсії позивача з 24.11.2020, проте не враховано до страхового стажу період його роботи в 2013 – 2019 роках, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 , як стверджує відповідач, відсутній запис про роботу позивача в такий період (2013 – 2019 року), в довідці від 08.12.2020 №86 не зазначені періоди роботи та відсутні дані персоніфікованого обліку на ОСОБА_2 за вказаний період. Жодної офіційної відповіді щодо здійснення перерахунку без врахування до страхового стажу періоду роботи 2013 – 2019 років, позивачу надано не було. Безпосередньо про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачу стало відомо лише після звернення за правовою допомогою та отримання відповіді на адвокатський запит вих.№1300-5903-8/120482 від 17.08.2023, надану Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, що призвели до порушення його права на пенсійне забезпечення у належному розмірі, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 2013 – 2019 роки відповідно до довідки про доходи № 86 від 08.12.2020, виданої ТОВ «Недра» (м.Нижньовартовськ, Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 25.01.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу період роботи з 2013 – 2019 роки відповідно до довідки про доходи №86 від 08.12.2020, виданої ТОВ «Недра» (м.Нижньовартовськ, Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація), з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Ця угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди). 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (надалі – Закон №1058-ІV). Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які враховуються до трудового стажу.
Дія Угоди розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди. Таким чином, норми Закону №1058-ІV без обмежень розповсюджуються на громадян України, що набули трудовий стаж на території держав-учасниць вказаної Угоди.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Аналізуючи вищенаведені нормативно-правові акти в сукупності з письмовими доказами в справі, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В цій скарзі відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, посилаючись на ту обставину, що 01.01.2023 припинено участь російської федерації в Угоді від 13.03.1992 у зв`язку з чим відсутні підстави зарахування стажу роботи за період робити позивача на території російської федерації. Крім того, Головний управлінням 25.01.2021 за № 1300-5223-10/6610 було направлено запит до органу пенсійного фонду російської федерації про проведення зустрічної перевірки. Але зустрічної перевірки не було проведено, тому спірні періоди не було зараховано до страхового стажу позивача. Зазначає, що судом необґрунтовано поновлено позивачу процесуальний строк звернення до суду з позовом. Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, заперечуючи доводи поданої скарги, наводить аргументи про її необґрунтованість, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та таким, яке прийнято судом із урахуванням усіх обставин справи на підставі норм діючого законодавства, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №380/21334/23 залишити без змін. 
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як  видно зі змісту оскаржуваного судового рішення, в ході розгляду цієї справи, суд ретельно перевірив доводи позивача, та вмотивовано дійшов висновку про їх задоволення.
Зокрема, за матеріалами справи ОСОБА_1 з 24.11.2020 року отримує пенсію як особа з інвалідністю третьої групи, призначену відповідно до Закону України № 1058.
Цю обставину не заперечує відповідач.
Судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, у якій просив зарахувати період роботи в ТОВ «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, російська федерація) до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії, та перерахувати пенсію з урахуванням заробітку відповідно до Довідки про доходи №86 від 08.12.2020.
Рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 29 січня 2021 року №134250004894 проведено перерахунок пенсії позивача з 24.11.2020, проте не враховано до страхового стажу період його роботи в 2013 – 2019 роках, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 відсутній запис про роботу позивача в даний період (2013 – 2019 року), в довідці від 08.12.2020 №86 не зазначені періоди роботи та відсутні дані персоніфікованого обліку на ОСОБА_2 за вищевказаний період.
Як видно з матеріалів справи, докази отримання вказаного рішення позивачем у матеріалах справи відсутні, на вимогу суду відповідачем не надані. 
10.08.2023 представник позивача звернулася до відповідача з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про результати розгляду звернення позивача від 25.01.2021.
Листом №1300-5903-8/120482 від 17.08.2023 відповідач повідом позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 29 січня 2021 року №134250004894 проведено перерахунок пенсії позивача з 24.11.2020 року, проте не враховано до страхового стажу період його роботи в 2013 – 2019 роках, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 відсутній запис про роботу позивача в даний період (2013 – 2019 року), в довідці від 08.12.2020 №86 не зазначені періоди роботи та відсутні дані персоніфікованого обліку на ОСОБА_2 за вищевказаний період. Не погоджуючись із відмовою в здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду.
Аналізуючи ці встановлені обставини в сукупності з дослідженими доказами у справі, суд першої інстанції зазначив таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до статті 46 Основного Закону громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб – члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. 
За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески – кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Частинами 1-3 статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та а який щомісяця сплачені страхову внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною пергою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фону відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала обов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. 
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1058-ІV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. 
За правилами частин 2 та 3 статті 6 згаданої Угоди про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. 
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбулася трудова діяльність. 
Аналіз наведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Таким чином згаданою Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії. 
Судом першої інстанції спростовано твердження відповідача про припинення дії вищенаведеного міжнародного договору. Зокрема, суд звернув увагу на те, що на час набуття позивачем трудового стажу у спірних правовідносинах та на час звернення про перерахунок пенсії, вказана Угода була чинною для України, тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Перевіряючи докази у справі, суд першої інстанції встановив, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 він працював протягом 2013-2019 роки у ТОВ «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація), що підтверджується довідкою про доходи №86 від 08.12.2020.
Суд взяв до уваги, що ця трудова книжка містить записи про роботу позивача в ОАО «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація), зокрема за періоди з 12.02.2013 по 14.05.2019, які завірені чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містять ні виправлень, ні інших помарок, які б давали підстави сумніватись у його правдивості.
На підтвердження того, що за вказаний період утримувались з доходів позивача обов`язкові платежі, останній надав довідку про доходи №86 від 08.12.2020, видану ТзОВ «Недра» (м. Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, Російська Федерація). 
Крім того, позивач  надав довідки про доходи (за встановленою Формою 2- НДФЛ): за 2013 рік №20 від 07.12.2020 року; за 2014 рік №21 від 07.12.2020 року; за 2015 рік №31 від 07.12.2020 року; за 2016 рік №32 від 07.12.2020 року; за 2017 рік № 1675 від 29.03.2018 року; за 2018 рік №б/н від 06.02.2019 року; за 2019 рік №б/н від 05.02.2020 року.
Разом із тим, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж – це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Що стосується предмету спору, то суд першої інстанції правильно зазначив, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Тому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 2013 по 2019 роки, як про це стверджує відповідач,  не може бути підставою для позбавлення позивача права на призначення  пенсії.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 29.03.2023 у справі №360/4129/20.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 2013 – 2019 роки відповідно до довідки про доходи № 86 від 08.12.2020 року, виданої ТОВ «Недра» (м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу – Юрга, Тюменської області, російська федерація).
Як видно зі змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції перевірялися та мотивовано спростовано доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Зокрема, як звернув увагу суд, про розрахунок стажу позивач повинен був дізнатися  з рішення Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 29 січня 2021 року №134250004894.
Водночас, відповідачем не долучено на вимогу суду до матеріалів справи переконливих доказів про те, що позивач був ознайомлений з таким рішенням.
Така обставина лише підтвердила доводи позивача, який ставив питання про поновлення пропущеного процесуального строку при поданні позову, та давала суду обґрунтовану підставу для поновлення пропущеного строку.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не довело правомірності свого рішення.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі № 380/21334/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін