Справа № 751/9286/23 	Головуючий у 1 інстанції Ченцова С.М. 	
Провадження № 33/4823/175/24 	  	
Категорія - ч. 4 ст. 121 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Хайтова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2024 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 , 

визнаний винним у вчиненні адміністративого правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень із позбавленням права керування  транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1   судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 06 жовтня 2023 року, о 09 год. 46 хв., у м. Чернігові, по вул. Івана Мазепи,58, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора, та вчинив дане правопорушення повторно, протягом року, чим порушив вимоги                             п. 31.4.5. «г» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Хайтов П.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 при складанні постанови та протоколу вказував працівникам поліції, що він пошкодив колесо, поставив запасне і прямує до шиномонтажу. Акцентує увагу на тому, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 121 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 було складено з різницею в 3 хвилини, тобто, працівники поліції двічі притягнули останнього до адміністративної відповідальності за одне і теж саме правопорушення. Посилається на те, що на момент прийняття судом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вважався таким, що не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП, так як постанова ЕАТ № 7880715 від 06.10.2023 року була скасована та останнього було звільнено від адміністративної відповідальності.
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає пропущеним його з поважних на те причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 
При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що              ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610762 від 06.10.2023 року, ОСОБА_1 06 жовтня 2023 року, о                09 год. 46 хв., у м. Чернігові, по вул. Івана Мазепи,58, керував автомобілем Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора, та вчинив дане правопорушення повторно, протягом року, чим порушив вимоги                             п. 31.4.5. «г» Правил дорожнього руху (а.с.2).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив інспектор взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП Тарасевич Т.Г., надавши відповідні пояснення по суті справи в судовому засіданні апеляційної інстанції. 
При цьому, упевнено вказував, що він під час патрулювання разом із іншими співробітниками патрульної поліції бачили автомобіль, на якому на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора, який зупинився на перехресті на забороняючий сигнал світлофора, а тому, даний транспортний засіб було зупинено та складено відповідні адмінматеріали.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТТ №7880715 від 06.10.2023 року, водій ОСОБА_1 06.10.2023 року, о 09 год. 32 хв., в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи 62, керував транспортним засобом, що має технічну несправність колес і шин, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається (а.с.7), що водій ОСОБА_1 був, повторно, зупинений за порушення п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, а саме за технічну несправність транспортного засобу, що він і не заперечував, у зв`язку чим, посилання апелянта  про те, що його довірителя було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж саме правопорушення, позбавлені підстав. 

Що стосується тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1   пошкодив колесо, замінив його на запасне, яке має інший малюнок протектора та рухався на станцію технічного обслуговування для усунення пошкоджень, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Так, відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів за виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Зокрема, водій може продовжити рух з дотриманням безпечної швидкості до найближчого місця ремонту або стоянки, попередньо увімкнувши аварійну сигналізацію.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 їхав з увімкненою аварійною сигналізацією, з метою заміни колеса на СТО, а після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням погоджувався із даним правопорушенням та бажав якомога швидше скласти на нього адмінматеріали за дане правопорушення. 

Таким чином зазначені доводи апелянта, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що не спростовують порушення ОСОБА_1 п. 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху. 

Посилання апелянта на порушення прав ОСОБА_1 , через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 121 КУпАП до цього переліку не входить.

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, ОСОБА_1 достовірно знав про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, який буде розглянуто у суді першої інстанції, і не цікавився про хід його справи.

Водночас, апеляційний суд вважає, що вказане не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. 

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання               ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, оскільки він, повторно протягом року, керував транспортним засобом, що має технічну несправність колес і шин,  з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Отже, суд першої  інстанції, з дотриманням вимог ч. 4 ст. 121 КУпАП обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на мінімальний строк.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику - адвокату Хайтову П.В. строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду  м. Чернігова від              03 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду  м. Чернігова від 03 січня 2024 року про притягнення                                 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за                   ч.4 ст.121 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     

Суддя	М. М. Оседач