УХВАЛА

27 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №240/21783/21
адміністративне провадження №К/990/713/24
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі №280/21783/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся у 2021 році до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати пункт 20 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.02.2021, про відмову йому у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 27.11.2020 внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини;
- зобов`язати відповідача призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 27.11.2020 внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2020, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. 
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Житомирський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 31.08.2023 (залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023) позов задовольнив.
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» 04.01.2024 надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України, в якій скаржник просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд своєю ухвалою від 25.01.2024 відкрив касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
Міністерство оборони України через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» надіслало 30.01.2024 на адресу Верховного Суду клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
Своє клопотання скаржник мотивує тим, що виконання цих судових рішень може призвести до невідворотних негативних наслідків, при цьому звертає увагу на положення статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якого, стане неможливим поворот виконання судового рішення у цій справі після набрання ним законної сили.
Верховний Суд своєю ухвалою від 02.02.2024 встановив для учасників справи десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання заперечень щодо поданого скаржником клопотання.
ОСОБА_1 направив 11.02.2024 через поштовий зв`язок такі заперечення, де зазначив, що вказані в клопотанні причини для зупинення виконання судових рішень стосуються предмету спору, законності та обґрунтованості рішень судів, якими вирішений спір між сторонами і які ще належить перевірити за правилами касаційного оскарження. 
Позивач у своїх запереченнях наголошує, що клопотання відповідача фактично спрямовано на те, щоб на законних підставах не виконувати обов`язкове до виконання судове рішення, і таке клопотання, за своїм змістом, не містить достатніх, необхідних і переконливих підстав для його задоволення.
Розглянувши доводи скаржника, що викладені у поданому клопотанні про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та безпідставність, при цьому Суд вважає за необхідне наголосити на наступному.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 340 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, які оскаржуються.
Згідно з частинами 1,2 статті 375 КАС України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Разом з тим, статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Отже, розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.
Сама по собі незгода скаржника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Крім того, Верховний Суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. mutatis mutandis рішення у справі "Шмалько проти України" (Shmalko v. Ukraine) від 20.07.2004, N 60750/00, § 43)).
Як наслідок, розглянувши клопотання скаржника, Верховний Суд відхиляє таке у зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю, позаяк аналіз матеріалів касаційної скарги дає підстави для висновку, що зазначене клопотання не містить мотивів, які б в розумінні наведених законодавчих приписів могли б слугувати підставою для зупинення виконання судових рішень.
Відтак на підставі наведеного вище, у задоволенні клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень слід відмовити.
Керуючись статтями 340, 375 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 у справі №280/21783/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена

Суддя	В.М. Шарапа