П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/6918/23	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
повний текст судового рішення
складено 29.08.2023, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Димерлія О.О.,
суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №400/6918/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування постанови від 09.05.2023 № 336965
У С Т А Н О В И В:
12.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області № 336965 від 09.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час перевірки ним пред`явлено усі необхідні документи, які передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також, позивач стверджував, що він здійснював внутрішні перевезення, а тому не зобов`язаний встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, а відповідно і мати протокол перевірки і адаптації тахографа до транспортного засобу. 
Не погоджуючись із заявленими позивачем позовними вимогами Державною службою України з безпеки на транспорті до суду першої інстанції подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5тон, які використовують суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. При цьому, у водія обов`язково має бути протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі № 400/6918/23 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивач не здійснював міжнародне перевезення. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Укртрансбезпекою подано апеляційну скаргу у якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги Державна служба України з безпеки на транспорті зазначає, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5тон, які використовують суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. При цьому, у водія обов`язково має бути протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. Натомість, під час перевірки транспортного засобу позивачем такого документу надано не було.
В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 24.03.2023 посадовими особами Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі М-30 «Стрій-Умань-Дніпро-Ізварине (через м.Вінниця, м.Кропивницький» 916км. + 897м., проведено перевірку транспортного засобу марки DAF LF 45.220, державний номер НОМЕР_1 .
Згідно із фактичними обставинами справи, на транспортний засіб марки DAF LF 45.220, державний номер НОМЕР_1 установлено тахограф.
Водієм і власником транспортного засобу є ОСОБА_1 .
За наслідком вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №355330 від 24.03.2023, у якому зазначено про перевезення вантажів без документів, перелік яких наведено в статтями 48, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме у водія немає протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
З матеріалів справи убачається, що 19.04.2023 ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області подано письмові пояснення , у яких зазначено про наявність з13.01.2022 чинного протоколу перевірки та адаптації тахографу, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт контролюючим органом винесено постанову №336965 від 09.05.2023 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000грн.
Не погодившись із таким актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із такого. 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини 12 статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частини 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам. 
07.09.2005 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» від №2819-ІV.
Норми вказаного нормативно-правого акту набрали чинності з 11.10.2005.
Відповідно  до Закону України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970 в м. Женева.
На виконання вимог Закону України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» було прийнято низку підзаконних нормативно-правових актів, зокрема, 11.07.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №914 «Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», якою Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.
Надалі, Міністерством транспорту та зв`язку розроблено і наказом від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджену.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.
За правилами пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджену, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385, її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). 
Пунктом 1.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340, передбачено, що воно розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».
Відповідно до пункту 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. 
Вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340).
За умовами пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).
Пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 40, передбачено, що пункт 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340, (щодо обладнання вантажних автомобілів тахографами) набирає чинності з 01.06.2015.
Отже, з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі якщо такого пристрою немає, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.
Аналогічний підхід щодо застосування наведених норм Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджену, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385 та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340, викладено у постановах Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 440/17062/21, від 14.12.2023 у справі № 340/5660/22.
Також у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 Верховний Суд зауважував на тому, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема, протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що здійснюючи внутрішнє перевезення вантажу ОСОБА_1 повинен був мати при собі та пред`явити перевіряючим протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. 
Вищевикладене спростовує доводи позивача та висновок суду першої інстанції про те, що під час здійснення внутрішніх перевезень водій транспортного засобу  не зобов`язаний мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Крім того, колегія суддів зазначає, що надіслання позивачем до контролюючого органу майже через місяць після проведення перевірки транспортного засобу протоколу перевірки та адаптації тахографу, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 не нівелює виявленого порушення, адже положення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» вимагають наявність такого документу безпосередньо на момент проведення перевірки документів.
Беручи до уваги наведене, а також те, що на момент проведення перевірки у водія ОСОБА_1 не було протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, колегія суддів дійшла висновку, що спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №336965 від 09.05.2023 контролюючим органом прийнято цілком правомірно.
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують висновки суду першої інстанції та доводи позивача. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Як установлено колегією суддів, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а відтак рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №400/6918/23 підлягає скасуванню.
З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат, згідно із ст.139 КАС України, не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №400/6918/23 - скасувати.
Прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування постанови від 09.05.2023 № 336965 – відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	А.В. Крусян    Т.М. Танасогло