ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2024 року
м. Київ
справа № 128/1691/22
провадження № 61-3497св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - комунальне некомерційне підприємство «Якушинецький центр первинної медико - санітарної допомоги»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на постанову Вінницького апеляційного суду, в складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., Оніщука В. В., від 16 лютого 
2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Якушинецький центр первинної медико - санітарної допомоги» (далі - КНП «Якушинецький ЦПМСД») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2.           Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах із 01 січня 2011 року, займала посаду сестри медичної загальної практики - сімейної медицини.
3.           08 лютого 2022 року відповідач повідомив її про майбутнє звільнення, при цьому будь-якої іншої роботи не запропонував.
4.           Наказом № 48-кр/тр від 07 квітня 2022 року її було звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КзПП України. Того ж дня вона ознайомилась із вказаним наказом.
5.           Вважала своє звільнення незаконним, оскільки відповідач недотримався вимог законодавства щодо її переважного права на залишення на роботі, як працівника із безперервним трудовим стажем 11 років 3 місяці, що значно перевищував безперервний трудовий стаж інших працівників, які займали аналогічні посади на підприємстві. Крім того, відповідач не врахував, що до настання пенсійного віку їй залишилось менше ніж три роки, що також є перевагою для залишення на роботі.
6.           Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 просила суд скасувати наказ № 48-кр/тр від 07 квітня 2022 року про звільнення з роботи; поновити її на роботі на посаді сестри медичної загальної практики - сімейної медицини КНП «Якушинецький ЦПМСД»; стягнути з КНП «Якушинецький ЦПМСД» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту поновлення на роботі.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
7.           Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області 
від 28 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
8.           Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що  ОСОБА_1 не скористалась пропозицією КНП «Якушинецький ЦПМСД» щодо працевлаштування, а тому її обґрунтовано було звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.
Короткий зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду
9.           Постановою Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
10.        Колегія суддів врахувала, що у КНП «Якушинецький ЦПМСД» було сім посад сестри медичної загальної практики сімейної медицини, з яких, внаслідок проведеного на підприємстві скорочення штату працівників, залишилось три посади, а тому відповідач повинен був з`ясувати наявність у позивачки переважного права на залишення на роботі.
11.        При цьому відповідач не надав суду доказів вирішення питання щодо наявності чи відсутності у позивачки переважного права на залишення на роботі, а тому при звільненні ОСОБА_1 за скороченням штату був порушений встановлений законом порядок вивільнення працівників.
12.        Проте, відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачкою пропущений строк звернення до суду передбачений статтею 233 КЗпП України і не заявлено клопотань про його поновлення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить постанову Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
14.        12 березня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2023 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. 
16.        У квітні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду справи № 947/8885/21.
18.        Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Верховного Суду від 17 листопада 2023 року, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 , справу призначено судді-доповідачу 
Шиповичу В. В.
19.        Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
20.        Підставою касаційного оскарження заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 глави XIX Прикінцевих положень КЗпП України щодо права працівників на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі до закінчення дії на території України карантинних заходів з метою запобігання поширенню COVID-19 (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.        Звертає увагу, що позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права під час дії на території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а тому нею не попущено строк на звернення до суду з відповідним позовом.
22.        Враховуючи наведене, вважає, що постанова апеляційного суду є незаконною в частині підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив
Фактичні обставини справи встановлені судами
23.        01 січня 2011 року  ОСОБА_1 призначена на посаду сестри медичної загальної практики - сімейної медицини в КЗ «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги».
24.        Наказом № 7 від 09 січня 2020 року  ОСОБА_1 переведена на посаду сестри медичної загальної практики - сімейної медицини Якушинецької амбулаторії ЗПСМ.
25.        Рішенням 10 сесії 8 скликання Якушинецької сільської ради № 415 
від 30 липня 2021 року затверджено статут КНП «Якушинецький ЦПМСД» та прийнято майно, що перебувало на балансі КНП «Вінницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Вінницької міської ради у комунальну власність Якушинецької територіальної громади. Змінено назву КНП «Вінницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Вінницької міської ради на КНП «Якушинецький центр первинної медико - санітарної допомоги».
26.        Наказом КНП «Якушинецький ЦПМСД» № 28-к/тр від 08 лютого 2022 року «Про попередження про заплановане звільнення» в зв`язку із змінами в структурі підприємства для забезпечення відповідної чисельності штату працівників сестру медичну загальної практики сімейної медицини 
ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення 07 квітня 2022 року за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена під підпис.
27.        КНП «Якушинецький ЦПМСД» запропоновано ОСОБА_1 вакантні посади, зокрема, переведення на 0,5 ставки посади сестри медичної фельдшерського пункту с. Медвеже Вушко з посадовим окладом 3 250 грн або на 1,0 ставки посади сестри медичної сімейної медицини в Агрономічний АЗПСМ з посадовим окладом 6 500 грн. Від ознайомлення та підпису у повідомленні щодо вакантних посад ОСОБА_1 відмовилась.
28.        Наказом КНП «Якушинецький ЦПМСД» № 35-к/тр від 12 лютого 
2022 року, введено до штатного розпису цього підприємства, одну ставку сестри медичної Якушинецької амбулаторії ЗПСМ.
29.        Зі штатного розпису КНП «Якушинецький ЦПМСД» вбачається, що станом на 22 лютого 2022 року у Якушинецькій амбулаторії ЗПСМ було сім посад сестри медичної загальної практики сімейної медицини.
30.        Наказом № 48-кр/тр від 07 квітня 2022 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України з 07 квітня 2022 року.
31.        Наказом № 51-к/тр від 08 квітня 2022 року затверджено та введено в дію новий штатний розпис КНП «Якушинецький ЦПМСД» з 08 квітня 2022 року, відповідно до якого у Якушинецькій амбулаторії ЗПСМ залишилось три посади сестри медичної загальної практики сімейної медицини.
32.        Станом на день звільнення ОСОБА_1 виповнилось 58 років, а їїбезперервний трудовий стаж на підприємстві склав 11 років і 3 місяці.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
33.        Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
34.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
35.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
36.        Апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на те, що  ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду і не заявлено клопотання про його поновлення.
37.        Надаючи оцінку висновкам апеляційного суду щодо пропуску строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, колегія суддів виходить з наступного.
38.        Згідно із частинами першою, другою статті 233 КЗпП України (тут і далі в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
39.        Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
40.        Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» КЗпП України доповнено главою XIX Прикінцеві положення такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
41.        Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2023 року у справі 
№ 947/8885/21 дійшов висновку, що запровадження на всій території України карантину законодавець визначив безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину. 
42.        Заявляючи відповідне клопотання про поновлення вказаного строку, особа не повинна наводити конкретних причин його пропуску, окрім тих, що пов`язані з внесеними до КЗпП України змінами. Крім того, не є необхідним і заявлення такого клопотання, оскільки строк звернення до суду не пропущено.
43.        Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.
44.        Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений із 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.
45.        Отже, як на час звільнення ОСОБА_1 з роботи, так і на час її звернення до суду із розглядуваним позовом в Україні діяв встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а строки, визначені статтею 233 
КЗпП України, були продовжені на строк дії такого карантину.
46.        Апеляційний суд зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо пропуску позивачкою строків звернення до суду, передбачених статтею 233 КЗпП України.
47.        Висновки Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2023 року в справі 
№ 947/8885/21 підлягають врахуванню у розглядуваній справі відповідно до вимог частини третьої статті 400 ЦПК України.
48.        За змістом статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
49.        Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
50.        З огляду на те, що висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду за вирішенням трудового спорку є помилковим, а до повноважень Верховного Суду не належить встановлення фактичних обставин та вирішення питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови апеляційного суду з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
51.        Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, об`єктивно дослідити наявні у справі докази, дати належну оцінку доводам і запереченням учасників справи та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.
2.           Постанову Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович