П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/18822/22	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року (суддя Бжассо Н.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 05.06.2023) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
В С Т А Н О В И В:
23 грудня 2022 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ Держпраці в Одеській області, Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління від 28.11.2022 року №34 ДПС/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року адміністративний позов ФОП задоволено повністю.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням Міжрегіональне управління подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини актів фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області, згідно до яких посадовими особами податкового органу було встановлено використання праці ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин. При цьому апелянт звернув увагу, що ФОП ОСОБА_1 жодних документів щодо оформлення трудових правовідносин згідно чинного законодавства з продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході проведення фактичної перевірки співробітниками ГУ ДПС в Одеській області та під час розгляду справи про накладення штрафу не надала.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №34ДПС/ТД-ФС від 28.11.2022 року першим заступником начальника Головного управлінням Держпраці в Одеській області Павловським Русланом Володимировичем накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 134000 грн.
В постанові зазначено, що до Головного управління надійшов лист Головного управління ДПС в Одеській області від 16.11.2022р. №16477/5/15-32-07-06-05 (вх. до Головного управління від 18.11.2022р №8844/ОД/1-22) щодо порушень законодавства про працю, виявлених у ході проведення фактичної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), яка здійснює господарську діяльність за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , магазин, про що за результатами посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області складено Акти (Довідка) фактичної перевірки від 04.11.2022р. №11392/15/16/РРО/ НОМЕР_1 та від 04.11.2022р. №11393/15/16/РРО/ НОМЕР_1 . Так, фахівцями ГУ ДПС в Одеській області у період з 31.10.2022р. по 04.11.2022р. проведено фактичну перевірку вищенаведеного магазину, в ході якої встановлено факт допуску працівників ОСОБА_2 1963р.н. та ОСОБА_3 1962 р.н. до роботи без укладення трудових договорів, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що свідчить про порушення норм частини 3 статті 24 К3пП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015р. №413 щодо допущення працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до зазначених Актів (Довідки) фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області, гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент проведення контрольного заходу здійснювали продаж алкогольних напоїв без належного оформлення трудових відносин. Разом з тим, до зазначених Актів долучено письмове пояснення гр. ОСОБА_2 , в якому вона особисто повідомляє про те, що з 28.10.2022р. вона працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця в магазині та 31.10.2022р., находячись на робочому місці в магазині реалізувала коньяк "Шустов" 5 зірок 0,5 літрів 40% по ціні 151,66 грн. згідно фіск. чеку №7410 та долучено пояснення гр. ОСОБА_3 , в якому вона особисто повідомляє про те, що з 28.10.2022 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця в магазині та 31.10.2022, находячись на робочому місці в магазині, реалізувала пиво "Біле" Ж/Б 0,5 літрів по ціні -32 грн. ФОП ОСОБА_1 жодних документів щодо оформлення трудових правовідносин згідно чинного законодавства з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході проведення фактичної перевірки співробітниками ГУ ДПС в Одеській області представлено не було.
Вважаючи постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №34ДПС/ТД-ФС від 28.11.2022 року протиправною, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги підприємниці суд першої інстанції вважав, що відповідачами не було доведено належними та допустимими доказами висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 трудового законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі – КЗпП України).
Визначення трудового договору міститься у частині першій статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.
За змістом частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (абзац другий частини 2);
вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення (абзац третій частини 2).
Отже, згідно із абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України, штраф на ФОП, що перебуває на загальній системі оподаткування, накладається у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі – Прядок №509).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Пунктом 4 Порядку №509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для накладення на позивачку штрафу слугували акти фактичної перевірки від 04.11.2022 №11392/15/16/РРО/2950018981 та №11393/15/16/РРО/ НОМЕР_1 , якими за результатом перевірки магазинів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 встановлено факт допуску працівників: ОСОБА_2 (1963 року народження) та ОСОБА_3 (1962 року народження) до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що свідчить про порушення норм частини 3 статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 щодо допущення працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим у вищезазначених Актах міститься інформація, що було відібрано письмові пояснення у гр. ОСОБА_2 та у гр. ОСОБА_3 , у яких вони особисто повідомляють, що з 28.10.2022 працюють у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця.
Надаючи оцінку зазначеному колегія суддів, по-перше, звертає увагу, що згідно до приписів пункту 86.1 статті 86 ПК України, додатки до акту перевірки є його невід`ємною частиною.
Проте, відповідачем/апелянтом, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладений тягар доказування правомірності свого рішення, не надано суду згаданих ним письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
По-друге, відповідачем в порушення пункту 4 Порядку №509 не було належним чином досліджено матеріали перевірки, адже у додатках до вищезгаданих актів перевірки зазначаються трудові договори, копії яких також суду надано не було.
Між тим, під час з`ясування офіційних обставин справи судом першої інстанції було встановлено, що не спростовується апелянтом, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність у відділі кафетерію в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 та в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 разом із ФОП ОСОБА_4 . Обидва ФОП користуються послугами найманих працівників, які належним чином оформлені у кожного з них на роботі, та за яких ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 сплачуються страхові внески. 
У ФОП ОСОБА_1 оформлені трудові відносини із ОСОБА_5 , яка працює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , та з ОСОБА_6 , яка працює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_5 на роботу від 11.02.2021р., формою ОК-5 щодо ОСОБА_5 повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_6 на роботу від 16.12.2016р. формою ОК-5 щодо ОСОБА_6 . 
Крім того, суду надані докази, а саме повідомлення ФОП ОСОБА_1 про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться діяльність від 09.10.2020р. із назвою "козачок" та повідомлення ФОП ОСОБА_1 про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться діяльність від 01.02.2021р. за адресою: АДРЕСА_1 .
У ФОП ОСОБА_4 оформлені трудові відносини із ОСОБА_2 , яка працює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , а також із ОСОБА_3 , яка працює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 . 
Зазначене підтверджується наданими до суду повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_3 на роботу від 31.03.2016р., повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу від 08.04.2021р. формою ОК-5 щодо ОСОБА_3 формою ОК-5 щодо ОСОБА_2 .
Також, суду надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться діяльність від 01.12.2022р. за адресою: АДРЕСА_1 та повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться діяльність від 01.12.2022р. за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд також встановив відсутність будь-яких, письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які постилається відповідач в оскаржуваній постанові, відсутні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і в актах (довідках) фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 04.11.2022, які були направлені відповідачу.
Проте, відповідач під час розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_1 матеріали податкової перевірки належним чином не дослідив, та належним чином наявні у них суперечності не перевірив.
Згідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
У даній справі відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував.
При цьому колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги відповідача на те, що у актах перевірки ГУДПС міститься інформація, що було відібрано письмові пояснення у гр. ОСОБА_2 та у гр. ОСОБА_3 , оскільки посилання суб`єкта владних повноважень у адміністративному спорі з приватною особою на певні обставини не є доказом того, що такі обставини дійсно існують, а суд не може приймати такі відомості як достовірні.
Також, колегію суддів встановлено, що в матеріалах справи не містяться фіскальні чеки РРО щодо реалізації продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коньяку «Шустов 5 зірок 0.5 літрів 40% та пива «Біле» ж/б 0.5 літрів, на які в акті перевірки посилається відповідач.
З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови.
Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують та є тотожними запереченням до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                М.П.Коваль

Суддя                                        Ю.В.Осіпов