ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року 
м. Київ

справа №460/27272/22
адміністративне провадження № К/990/37506/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., 
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року (судді: Заверуха О.Б., Затолочний В.С., Качмар В.Я.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРТІЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРТІЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії було задоволено повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав пропуску  строку на апеляційне оскарження та несплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року наведені скаржником підстави пропуску строку було визнано неповажними, а у відкритті апеляційного провадження - відмовлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує на те, що судом апеляційної інстанції безпідставно не було враховано поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження. Наголошує на тому, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 460/27272/22 не було вручено/надіслано Головному управлінню ДПС у Рівненській області. Натомість стверджує, що про існування такого рішення ДПС дізналось лише 14 липня 2023 року, що підтверджується скріншотом розділу "Повідомлення" ЄСІТС "Електронний суд", а відтак, за позицією відповідача, саме з цього дня потрібно відраховувати строк на апеляційне оскарження. Стосовно сплати судового збору зазначає,  що, зважаючи на майновий стан органів ДПС внаслідок впровадження воєнного стану, у ГУ ДПС у Рівненській області  відсутні кошти для сплати судового збору, що, однак, не може слугувати перешкодою у доступі до правосуддя.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем у встановлений судом строк не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: не наведено обґрунтованих доводів, які свідчили б про поважність причин пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року.

Аналізуючи правомірність висновків суду апеляційної інстанції колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2)на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження прийняття апеляційної скарги можливе лише у випадку наявності поважних причин (підтверджених належними доказами).

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було об`єктивної можливості. 

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційного оскарження вказав на те, що не отримував копії оскаржуваного рішення, оскільки таке  було скеровано Рівненським окружним адміністративним судом до Електронного кабінету ЄСІТС "Електронний суд" Головного управління ДПС у Рівненській області із кодом ЄДРПОУ 43142449, яке припинило свою діяльність 01 жовтня 2021 року згідно запису № 1006081110014015074. Тоді як Головне управління ДПС у Рівненській області із кодом ЄДРПОУ ВП44070166 означене рішення не отримало, оскільки матеріали справи №460/27272/22 скеровано до Електронного кабінету ЄСІТС «Електронний суд» Головного управління ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ ВП 44070166) лише 14.07.2023 року.
Оцінюючи обґрунтованість таких доводів відповідача, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Частиною п`ятою  статті 18 КАС України  встановлено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з частиною шостою  статті 18 КАС України  адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Наведена норма також продубльована у пункті 10 підрозділу 1 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС).

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома  статті 18 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою  статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частина шоста  статті 251 КАС України  встановлює, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Наведеною нормою права визначено обов`язок суду повідомляти учасників справи про результат розгляду справи шляхом надіслання на їх електронну чи поштову адресу копії судового рішення. При цьому, за загальним правилом копія судового рішення надсилається на офіційну електронну адресу, а у випадку її відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. День отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи вважається днем вручення судового рішення. За правилами частини першої  статті 120 КАС України  перебіг процесуального строку у такому випадку починається з наступного дня після вручення копії судового рішення (з урахуванням вимог абзацу сьомого частини шостої  статті 251 КАС України).

Отже, аналіз наведених норм у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої  статті 251 КАС України  дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС «Електронний кабінет» та «Електронний суд» є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.

У контексті наведених вище правових норм судом апеляційної інстанції було досліджено відомості, відображені у КП "Діловодство спеціалізованого суду", внаслідок чого встановлено, що копію рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 460/27272/22 надіслано одержувачу Головному управлінню ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ 44070166) до його електронного кабінету 01 листопада 2022 року о 18.44, що підтверджується довідкою Рівненського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа (а.с.173). 

Посилання ж скаржника на те, що судом першої інстанції скеровано  оскаржуване рішення ліквідованій юридичній особі, -  Головному управління ДПС у Рівненській області із кодом ЄДРПОУ 43142449, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та були визнані судом необґрунтованими, як і твердження про  те, що про наявність оскаржуваного рішення Головне управління ДПС у Рівненській області дізналось лише 14 липня 2023 року, з огляду на те, що 13 липня 2023 року скаржником уже було подано апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі №460/27272/22.

Відтак, на підставі аналізу наявних у суду апеляційної інстанції доказів, останній дійшов висновку про те, що скаржником не виконано вимоги суду та не наведено обґрунтованих доводів, які свідчили б про поважність причин пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року, та, як наслідок, дійшов правомірного висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

В контексті вищевикладеного колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих ч.2 статті 295 КАС України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від встановлених обставин, доводів і доказів сторін.

Оцінюючи доводи касаційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що такі ж доводи відповідач наводив в апеляційній скарзі і вони були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваного судового рішення, їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом норм матеріального або процесуального права при вирішенні судом цього питання, у касаційній скарзі не наведено і не доведено.

Посилання заявника касаційної скарги на запровадження військового стану та, як наслідок, відсутність у ГУ ДПС у Рівненській області  коштів для сплати судового збору, судом касаційної інстанції не аналізуються, адже така обставина не була покладена в основу оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції як підстава до відмови у відкритті апеляційного провадження.

Отже, враховуючи, що в даному випадку скаржником було пропущено строк на апеляційне оскарження під час звернення з апеляційною скаргою, а  наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, - суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                      п о с т а н о в и в :

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
     
Суддя-доповідач:                                                                                     І.Л. Желтобрюх
 
Судді:                                                                                                          О.В. Білоус 

                                                                                                                    Н.Є. Блажівська