Справа №592/9743/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.	
Номер провадження 33/816/373/24 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мовчана Р.А. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 25 червня 2023 року близько 01 год. 47 хв. в м. Суми по вул. Металургів, керував транспортним засобом ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» на місці зупинки та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мовчан Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2023 року та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Так, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Окрім цього, відповідно до долучених відеозаписів вбачається, що на пропозицію лікаря пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, лише висловив не бажання. Відповідно в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апелянт зазначає про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи.

Розгляд вказаної апеляційної скарги відбувся без участі як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 так і без його захисника - адвоката Мовчан Р.А., які  будучи належним чином повідомлені до апеляційного суду не з`явились, а від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.
Тому перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення від 25.06.2023 серії ААД № 264064; 
- акту з огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 2289»;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ»;
- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Із відеозаписів записаних на нагрудних камерах працівників поліції вбачається, як в м. Суми по вул. Металургів був зупинений автомобіль ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Під час спілкування із водієм, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів).
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився.
На пропозицію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився, проте в кабінеті лікаря категорично відмовся від огляду.
Після цього останньому було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, апеляційний суд оцінює критично з огляду на наявні у справі докази.
Так, із долучених до матеріалів справи, відеозаписів, встановлено, що ОСОБА_1 в медичному закладі своєї згоди на проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не надав, чітко висловивши про своє не бажання. Після чого працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, саме за відмову останнього від проходження медичного огляду (п.2.5 ПДР України).
Висловлювання ОСОБА_1 в небажанні проходити медичний огляд у закладі охорони здоров`я, вірно розцінено працівниками поліції, як відмова, оскільки останній тим самим вчинив дії, спрямовані на уникнення від огляду.

Доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, спростовуються відеозаписами події, які зафіксовані на нагрудних камерах працівників поліції та відеореєстраторі службового автомобіля.
Так, із вказаних доказів вбачається, що по вул. Металургів в м. Суми, працівниками поліції із застосуванням проблискових маячків, був зупинений автомобіль ГАЗ 3110, реєстраційний НОМЕР_1 . Під час перевірки працівником поліції документів ОСОБА_1 , двигун його автомобіля працював, він сидів за кермом. Працівником поліції йому було запропоновано вимкнути двигун автомобіля та вийти з машини. Будь-яких заперечень, стосовно того, що він не керував автомобілем, а керувала інша людина, ОСОБА_1 працівникам поліції не заявляв.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини ОСОБА_1 розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мовчана Р.А. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.