ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2024 року 
м. Київ
справа № 320/12471/20
адміністративне провадження № К/9901/47669/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 2 червня 2021 року у складі судді Терлецької О.О. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 грудня          2021 року у складі колегії суддів: Костюк Л.О. (головуючий), суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І. у справі за її позовом до Березанської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. Позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо надання неправдивої інформації Службі у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області листом №50 від 6 лютого 2017 року про вжиття необхідних мір відносно позивача щодо неналежне виконання мною батьківських обов`язків; 
- стягнути з відповідача на користь позивачки 2 000 000 (два мільйона) гривень моральної шкоди; 
- витребувати для огляду з архіву Яготинського районного суду Київської області, 07700,            м. Яготин, вул. Незалежності, б7, цивільну справу № 355/739/17 за позовом органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації, смт. Баришівка Київської області, площа Миру, 1 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, м. Яготин Київської області, вул. Незалежності, 110 про позбавлення батьківських прав та позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів.
2. Київський окружний адміністративний суд рішенням від 2 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовив.
2.1 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутні підстави для задоволення позову.
3. Суди попередніх інстанцій встановили:
3.1 Зі змісту постанови Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у цивільній справі №355/739/17 убачається, що 27 січня 2017 року Недрянською сільською радою Баришівського району Київської області прийнято рішення №6, яким вирішено питання подати клопотання до Служби у справах дітей та сім`ї Баришівського РДА щодо прийняття відповідних заходів відносно позивачки у зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків та клопотання до Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей.
3.2 6 лютого 2017 року Недрянська сільська рада Баришівського району Київської області, у порядку виконання зазначеного вище рішення ради від 27 січня 2017 року, направила до Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області клопотання про вжиття заходів щодо неналежного виконання позивачкою її батьківських обов`язків по відношенню до 4-х малолітніх дітей. Клопотання містило в якості підстави для такого клопотання опис обставин неналежної поведінки позивачки по відношенню до дітей.
3.3 У зв`язку з цим клопотанням, у червні 2017 року, Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області склала висновок про доцільність позбавлення позивачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5          ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,            ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3.4 17 травня 2018 року Яготинський районний суд Київської області рішенням задовольнив позов Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області до позивачки - про припинення батьківських прав позивачки щодо 4-х малолітніх дітей та припинення стягнення аліментів позивачці на їх утримання. Згідно цього рішення суду малолітніх дітей позивачки передано під опіку органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації.
3.5 Київський апеляційний суд постановою від 18 грудня 2018 року, рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року в частині позбавлення позивачки батьківських прав щодо 4-х малолітніх дітей скасував.
3.6 Верховний Суд постановою від 16 листопада 2020 року постанову суду апеляційної інстанції залишив у силі.
3.7 Позивачка вважає, що зазначене судове провадження в цивільній справі було наслідком не обґрунтованого клопотання відповідача від 6 лютого 2017 року, у зв`язку з яким Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області звернулась до суду про позбавлення позивачки батьківських прав та прав на отримання аліментів на утримання дітей.
При цьому позивачка вказала, що у зв`язку з триваючим судовим провадженням у цивільній справі вона та її неповнолітні діти перенесли душевні переживання, чим і обґрунтовує свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Березанської міської ради від 9 жовтня 2018 року №578-56-VII «Про добровільне приєднання до територіальної громади міста обласного значення Березань», - Недрянська сільська територіальна громада була приєднана до Березанської міської територіальної громади міста Березань Київської області. У зв`язку з цим відповідач є правонаступником Недрянської сільської ради у спірних відносинах - щодо змісту та правових наслідків направлення листа №50 від 6 лютого 2017 року.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
4.1 На її обґрунтування позивачка посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом права дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року №866, та статті 12 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у подібних правовідносинах.
5. Відповідач відзив на касаційну скаргу не подав. 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 КАС України, згідно яких Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.  
7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8. Статтею 24 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно - правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
9. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що визначені ОСОБА_1 підстави позову стосуються виключно її цивільного спору з третьою особою, а саме Службою у справах дітей та сім`ї Баришівської РДА Київської області щодо позбавлення її батьківських прав.
10. Як встановлено судами попередніх інстанцій, повідомлення відповідачем органу опіки і піклування щодо можливих підстав для реагування на порушення прав дітей - є діяльністю відповідача по виконанню рішення №6 від 27 січня 2017 року Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області, яке позивачка взагалі не оскаржує та виконанням позитивних дискреційних повноважень, передбачених підпунктом 7 пункту б статті 32 Закону №280/97 (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), і не містять будь-яких відомостей, які були спростовані як неправдиві в передбаченому законом порядку.
Судами не встановлено, що відповідач в позавідомчому порядку та в протиправний спосіб поширював неправдиву інформацію щодо позивачки чи її неповнолітніх дітей серед необмеженого кола громадськості. Саме надсилання оскаржуваного клопотання відповідача органам опіки і піклування мало винятково відомчий характер та не було направлено на приниження честі і гідності позивачки. 
11. Позивачка у порушення вимог частини п`ятої статті 77 КАС України, не довела протиправність дій відповідача при складанні чи направленні оскаржуваного клопотання від        6 лютого 2017 року, як і не довела безпосередній вплив на її права та обов`язки.
Обставин порушення відповідачем законодавства та доведення позивачем зв`язку між оскаржуваним клопотанням та діями відповідача та правами позивачки, суди не встановили.
12. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
13. Щодо посилань скаржника на порушеня норми статті 12 Закону України від 13 січня            2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаціно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року №866, колегія суддів зазначає таке.
Статею 12 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаціно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. 
Згідно пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року №866 (у редакції від 2 грудня 2016 року) безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.
Відповідальність за порушення цих норм може наступати у разі неналежного виконання повноважень служби у справах дітей щодо: ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. При цьому факт неналежного виконання повинен бути доведений належними доказами. Проте суди попередніх інстанцій ці обставини не встановили. Тому ці доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу.
14. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15. За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
16. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій рішень, а тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 2 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк                                                                                                                                  Н.В. Коваленко