Справа № 344/13465/22 
Провадження № 22-ц/4808/335/24 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
               судді-доповідача        Бойчука І.В.,
               суддів                        Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря                Кузнєцова В.В.,
з участю представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги представник ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 03.12.2021 в 15 годин 55 хвилин на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів по вул.Галицькій, 15 в с. Ямниця ОСОБА_2 керуючи автомобілем BMW 530D, номерний знак НОМЕР_1 , об`їжджаючи перешкоду не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes Benz 313 номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Автомобіль Mercedes Benz 313, номерний знак НОМЕР_3 перебуває у володінні та користуванні позивача, який був під його керуванням.
Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та постановою Тисменицького районного суду від 28.12.2021 його визнано винним у вчиненні правопорушення.
Приймаючи до уваги те, що вина ОСОБА_2 встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, а також те, що в результаті вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, позивачу ОСОБА_1 було завдано значної майнової шкоди, тому останній має повне право на отримання відшкодування в результаті вчинення цього адміністративного правопорушення.
В результаті вчинення водієм ОСОБА_2 даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_1 було завдано матеріальний збиток, який згідно висновку експерта складає 341 910,75 грн. Згідно додатково проведеної авто-товарознавчої експертизи вартість утилізації автомобіля марки «Mercedes-Benz SPRINTER 313 CDI» становить 49 537,71 грн.
В результаті ДТП позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 292 373,04 грн, пов`язану із пошкодженням його транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes-Benz SPRINTER 313 CDI». Це ті грошові кошти, які позивач реально поніс, оскільки для відновлення порушеного свого права (реальні збитки).
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № EP/203928913 від 08 травня 2021 року. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності франшиза становить 0,00 (нуль) гривень.
Спочатку позивачем здійснювалося досудове врегулювання спору шляхом звернення до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»» із заявою про страхове відшкодування. (Копія заяви про страхове відшкодування додається до позовної заяви). Однак страхова компанія не прийняла заяву про виплату. Поштове відправлення було повернуто за закінченням строку зберігання. 
Посилаючись на те, що страховий поліс обмежує розмір можливого відшкодування до страхової суми у розмірі 130 000 грн, а розмір матеріального збитку перевищує цю суму, та відсутність досудового врегулювання спору з відповідачами, позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»» майнову шкоду за пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes-Benz SPRINTER 313 CDI», державний номер НОМЕР_4 , страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн і з ОСОБА_2 майнову шкоду за пошкодження вказаного транспортного засобу, як різницю між фактичною шкодою та страховим відшкодування, у розмірі 162 373,04 грн.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 120 261,04 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 202 гривні 53 копійки.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови.
Вказує, що невідповідність рішення суду нормам процесуального законодавства, безпідставність цього рішення полягає в тому, що судом першої інстанції необґрунтовано віддано перевагу експертному висновку від 04.10.2023 №1480/23-28, в якому викладені абсолютно безпідставні та необґрунтовані цифри. Зазначений висновок не містить жодної порівняльної інформації, і відповідно цифри не відповідають реальному ринку. Водночас висновки, які подані з позовом, досить наочно і з посиланням на інструкції і методики розписує вказані результати.
Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував аргументів позивача, викладених у позовній заяві. Зокрема, щодо факту вчинення ДТП, притягнення відповідача ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення ДТП, обов`язку відшкодування шкоди, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, проведення оцінки на замовлення позивача, та ін. Апелянт в цій частині доводів апеляційної скарги фактично повністю відтворює зміст позовної заяви. Будь-яких конкретних аргументів позивача, викладених у позовній заяві, не врахованих судом першої інстанції апелянтом не виокремлено.
Просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до спеціальної норми закону для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу, покладено саме на страховика, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця. Проте, всупереч вимог Закону, позивач не вказує про участь експерта-оцінювача страхової компанії для визначення розміру завданої шкоди внаслідок ДТП та чи встановлювався розмір шкоди відповідною особою (представником страховика).
Долучені позивачем експертизи проводилися за відсутності відповідачів, що свідчить про необ`єктивність висновку. Окрім цього, огляд транспортного засобу експертом проводився значно пізніше ДТП, при проведенні вищевказаних експертиз не було витримано вимоги п.5.1 Розділу «V. Технічний огляд КТЗ» Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, експерт не пересвідчився та не зрівняв пошкодження транспортного засобу із тими, які були описані під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 .
Таким чином, вказаний висновок не є достатнім, достовірним, належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір збитків, заявлених позивачем.
Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року по справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, висновок за результатами якої суд першої інстанції обґрунтовано взяв за основу, мотивувавши неприйняття до уваги надані позивачем висновки експертиз.
Крім того, розрахунки позивача не корелюються з визначеним експертом на його замовлення розміром матеріального збитку.
Оскільки відповідальність володільця транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована, то саме відповідач ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» має сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 120 261,04 грн.
Судом першої інстанції було вірно зазначено, що з огляду на те, що розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП не перевищує розмір страхового відшкодування, тому слід відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різниці завданої матеріальної шкоди.
Окрім цього, вказує, що в апеляційній скарзі зовсім не спростовуються висновки суду першої інстанції, які надані на основі повного та детального дослідження зібраних по справі доказів.
ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1  апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.
ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги заперечили, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Представник ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з його неявкою не вбачає.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2  та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1, 2, 3-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Згідно вказаної постанови встановлено, що 03.12.2021 в 15 год 55 хв на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів по вул. Галицькій, 15 в с. Ямниця ОСОБА_2 керуючи автомобілем BMW 530D, номерний знак НОМЕР_5 , об`їзджаючи перешкоду не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes Benz 313, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався на зустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_6 власником транспортного засобу Mercedes-Benz SPRINTER 313 CDI» державний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .
Як вбачається із довіреності від 27.01.2022, посвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л., зареєстрована в реєстрі за №260, ОСОБА_3 цією довіреністю уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_1 продати за ціну і на умовах на його (її, їх) розсуд, здати в оренду, передати в позичку, обміняти, зняти з обліку у відповідних Територіальних органах в надання сервісних послуг МВС України, в органах державної реєстрації транспортних засобів, належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 313 CD1, випуску 2004 року.
З копії електронного Полісу №ЕР/203928913 від 08.05.2021 ПрАТ «СК Український страховий стандарт» вбачається, що страхувальником ОСОБА_4 зареєстровано договір в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортний засіб BMW 530D, VIN НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 130 000,00 гривень, франшиза 0,00 грн.
Таким чином, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно Електронного договору ОСЦПВНТЗ №ЕР/203928913 від 08.05.2021.
ОСОБА_1 08.12.2021 звернувся до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.12.2021 за участю транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 313 CDІ, випуску 2004 року, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 та під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля BMW 530D, VIN державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 , вказавши обставини настання події, зазначивши про завдання його автомобілю суттєвих пошкоджень, отриманих внаслідок настання події та надавши схематичне зображення ДТП на окремому аркуші.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 , адресованої ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 29.04.2022, останній просив компенсувати йому шкоду в результаті ДТП у розмірі 130 000 грн, в межах страхової суми, визначеної страховим полісом. Зазначену заяву 05.05.2022 було направлено ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що підтверджується копією квитанції АТ «Укрпошта».
З копії конверта поштового відправлення (відправником якого зазначено ОСОБА_1 ) вбачається, що на ньому розміщена довідка із відміткою про повернення конверта за закінченням терміну зберігання.
Згідно висновку експерта №13-01-22 авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDІ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 від 11.02.2022, на замовлення адвоката Саламандика А.І., який складений 11.02.2022 судовим експертом Павлишиним Я.Д., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження під час ДТП 03.12.2021р., станом на дату виконання експертизи, становить 306 929,70 грн. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП, станом на момент виконання експертизи, складає 341 910,75 грн. Проводити відновлювальний ремонт автомобіля економічно не доцільно.
Із ремонтної калькуляції №13-01-22 від 11.02.2022, доданої до висновку експерта №13-01-22 вбачається, що вартість ремонту автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 341 910,75 грн.
Відповідно до додатків до висновку експерта №13-01-22 судовим експертом Павлишиним Я.Д. повідомлено ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що 26.01.2022 о 11.00 год. буде проводитись авто-товарознавча експертиза транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та необхідність прибуття особисто, або забезпечити явку представника.
Згідно висновку експерта №13/1-01-22 авто-товарознавчої експертизи про вартість утилізації автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDІ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 від 15.02.2022 року, на замовлення адвоката Саламандик А.І., який складений судовим експертом Павлишиним Я.Д., вартість утилізації цього автомобіля станом на момент виконання експертизи складає 49 537,71 грн.
Згідно висновку експерта №1480/23-28 за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи від 04.10.2023 ринкова вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDІ державний реєстраційний номер НОМЕР_3 до пошкодження складала 281 671,39 грн, вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу складає 275 075,57 грн; вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 120 261,04 грн і вартість утилізації цього транспортного засобу складає 161 410,35 грн.
У дослідницькій частині цього висновку експерт зазначив, що при значеннях ринкової вартості транспортного засобу до пошкодження 281 671,39 грн та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу 275 075,57 грн, відновлення досліджуваного КТЗ новими оригінальними складовими із дотриманням технологічних вимог заводу виробника щодо аварійно пошкоджених автомобілів є недоцільним.
Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 120 261,04 грн, суд першої інстанції, виходячи із норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказав, що автомобіль позивача є фізично знищеним, оскільки його відновлювальний ремонт значно перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, з чим позивач погодився. Таким чином, позивачу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а згідно висновку експерта №1480/23-28 за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи від 04.10.2023 ринкова вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDІ до пошкодження становила 281 671,39 грн, вартість утилізації цього транспортного засобу становить 161 410,35 грн. Враховуючи висновок експерта, розмір шкоди становить 120 261,04 грн (різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди). Оскільки відповідальність володільця транспортного засобу відповідача ОСОБА_2 була застрахована, відповідач ПрАТ СК «Український страховий стандарт» має сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 120 261,04 грн. Розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП підлягає стягненню із страхової компанії та не перевищує розмір страхового відшкодування, тому судом відмовлено в задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різниці завданої матеріальної шкоди.
Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими.
За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV).
Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ст. 36.2. Закону № 1961-IV, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених вст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодження майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до висновків, викладених у п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Також Велика Палата Верховного Суду у п. 73 цієї постанови вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Потерпілий, який вимагає майнового відшкодування, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.
Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 447/819/16-ц (провадження № 61-19129св19) з посиланням на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та підтверджені ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20), вказав, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Позивач повинен був вимагати кошти за майнову шкоду зі страхової компанії, а у разі ліквідації такої - від МТСБУ. У разі недостатності ліміту цивільно-правової відповідальності страховика, який суди не дослідили та не встановили, для страхової виплати, решту завданої і доведеної шкоди відшкодовує особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (ст.1194 ЦК України).
Суд першої інстанції правильно встановив обставини щодо вартості пошкодженого автомобіля позивача до ДТП, вартості відновлювального ремонту, вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, вартості утилізації транспортного засобу, та відповідно до вимог ст. 30 Закону № 1961-IV дійшов обґрунтованого висновку, що розмір шкоди становить 120 261,04 гривні (різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди).
При цьому врахував, що відповідальність володільця транспортного засобу відповідача ОСОБА_2 була застрахована, відповідач ПрАТ СК «Український страховий стандарт» має сплатити позивачу страхове відшкодування у вказаному розмірі у межах ліміту відповідальності та слід відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різниці завданої матеріальної шкоди.
Посилання апелянта у скарзі, що суд першої інстанції необґрунтовано віддав перевагу експертному висновку від 04.10.2023 №1480/23-28, в якому викладені абсолютно безпідставні та необґрунтовані суми, не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що висновок експерта №13-01-22 авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку автомобіля від 11.02.2022 не може бути прийнятий до уваги, оскільки розмір шкоди експертом був визначений станом на дату виконання експертизи.
Крім того, відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Однак, у висновку №13-01-22 від 11.02.2022 експерт у дослідницькій частині за п.1.3 (визначення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ) зазначив, що враховуючи наведене та економічну недоцільність ремонту КТЗ, визначати розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного автомобіля (зі строком експлуатації 18 років 0 місяців 22 дні) не є необхідним (т. 1 а.с. 44). 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зауважує, що відповідальність страховика щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначається з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у висновку №13-01-22 від 11.02.2022 визначена без урахуванням зносу, тому такий не є належним доказом, так як не містять інформацію щодо предмета доказування в цій частині.
Натомість, експертом у висновку №1480/23-28 від 04.10.2023, який суд першої інстанції обґрунтовано взяв за основу, визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, що відповідає вимогам ст. 29 Закону № 1961-IV та обставинам цієї справи.
Також висновок експерта №13/1-01-22 авто-товарознавчої експертизи про вартість утилізації автомобіля від 15.02.2022 року не може бути прийнятий до уваги, оскільки він містить порівняння цін, які були запропоновані на сайті в мережі Інтернет. Жодного розрахунку цін справних частин, їх опису та проведення діагностики, як це передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не здійснювалося, розрахунок вартості автомобіля здійснювався за принципом, який не відповідає законодавству, на противагу дослідження, здійсненого експертом у висновку №1480/23-28 від 04.10.2023.
Доводам апеляційної скарги, якітакож містяться в позовній заяві, суд першої інстанції дав належну правову оцінку. При цьому у апеляційній скарзі не містяться конкретні аргументи неправильності оцінки таких судом, чи їх неврахування.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. 
Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, які полягають у сплаті судового збору, покладаються на апелянта.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук
       О.О. Томин