ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 р. 	Справа № 480/2287/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.07.23  по справі № 480/2287/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Східного територіального управління Національної гвардії України ,              Головного управління Національної гвардії України                      
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східного територіального управління Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, в якому просив суд:
- зобов`язати Східне територіальне управління Національної гвардії України (житлову комісію) прийняти рішення про надання грошової компенсації ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення, відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, затвердити начальником Східного територіального управління Національної гвардії України та направити для затвердження до Національної гвардії України.
- зобов`язати Національну гвардію України надати грошову компенсацію ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із неотриманням під час проходження військової служби житла, право на яке передбачене положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виявив бажання отримати грошову компенсацію. Відповідач не вчинив жодних дій за для здійснення такої виплати. З такою бездіяльністю відповідача позивач не погоджується, а тому звернувся до суду за відновленням порушеного права.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Східного територіального управління Національної гвардії України, щодо не прийняття рішення про надання грошової компенсації ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення, відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, затвердити начальником Східного територіального управління Національної гвардії України та направити для затвердження до Національної гвардії України.
Зобов`язано Східне територіальне управління Національної гвардії України (житлову комісію) прийняти рішення про надання грошової компенсації ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення, відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, затвердити начальником Східного територіального управління Національної гвардії України та направити для затвердження до Національної гвардії України.
Визнано протиправною бездіяльність Національної гвардії України, щодо не виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок.
Зобов`язано Національну гвардію України надати грошову компенсацію ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення відповідно до "Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015, в сумі, нарахованої на час виконання рішення відповідно до опосередкованої вартості спорудження житла у Харківському регіоні згідно із Наказом Міністерства розвитку громад та територій України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок.
Не погодившись з рішенням суду  першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням Національної гвардії України, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що позивач перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Східному територіальному управлінні Національної гвардії України (підтверджується позовною заявою). Отже, позовні вимоги до Головного управління НГУ або Національної гвардії України, як зазначає позивач є взагалі безпідставними.
Разом з цим, 01.06.2023 позивач звернувся із заявою до Голови житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України про надання згоди на отримання однокімнатної квартири у м. Вінниця, із зняттям з квартирного обліку. Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісія Східного територіального управління Національної гвардії України від 01.06.2023 № 10 прийнято рішення клопотати перед центральною житлово-побутовою комісією Головного управління НГУ щодо розподілення позивачу в постійне користування однокімнатної квартири у м. Вінниця, зі зняттям з квартирного обліку. Згідно з протоколом центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України від 30.08.2023 № 10  затверджено рішення житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України про надання позивачу однокімнатної квартири у м. Вінниця.
Ураховуючи зазначене позивач скористався своїм правом на одержання житла з державного житлового фонду і не має права на грошову компенсацію відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Крім того, апелянт зауважив, що процедура отримання військовослужбовцем грошової компенсації замість житла є багатоетапною та передбачає певний порядок послідовних дій ряду різних суб`єктів. Так, відповідно до пункту 5 Порядку № 728 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.  З урахуванням того, що бойові дій в України тривають з 2014 року, а з 24.02.2022 року - повномасштабні бойові дії, чисельність як військовослужбовців так і осіб, звільнених з військової служби, які набули право на отримання житла (компенсації за неотримане житло) поза чергою внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання одержаного під час проходження військової служби, досить велика і серед осіб, які мають право на отримання житла (компенсації за неотримане житло) поза чергою також є черговість.
Наслідком безумовного виконання рішення суду першої інстанції в частині надання грошової компенсації за жиле приміщення ОСОБА_1 без врахування інших осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов і також користуються правом на отримання житла (компенсації за неотримане житло) поза чергою буде порушення житлових прав інших осіб.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу т.в.о. начальника Східного територіального управління Національної гвардії України від 19.09.2018 № 258 звільнений з військової служби у відставку, вислуга років складає 23 роки 08 місяців 13 днів у календарному обчисленні /а.с. 43/.  
Позивач, за період проходження служби з 06.07.2015 по теперішній час в Східному територіальному управлінні Національної гвардії України перебуває в черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов з первинною дати постановки 06.10.2006 та в черзі осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 18.02.2016, з 15.02.2019 перебуває в черзі осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, як інвалід війни 2 групи враховуючи п. 4.6. «Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень», яка затверджена наказом МВС України від 28.07.2007 № 278, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.08.2007 за № 942/14209 /а.с. 48/.
За час проходження служби житлове приміщення не отримував, а також позивачем не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Згідно витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України № 16 від 28.12.2020, було внесено зміни в квартирно-облікові справи військовослужбовців Східного територіального управління Національної гвардії України, ухвалили: 2.7. Вважати таким, що звільнений в запас ОСОБА_1 , 1977 р.н. набув право відповідно до п. 4.1 ст. 46 ЖК України "Поза чергою жиле приміщення надається особам з інвалідністю внаслідок війни і прирівняних до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання житлового приміщення" /а.с. 52/.
08.02.2021 позивач звернувся до Східного територіального управління Національної гвардії України із заявою про виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 року та необхідними документами /а.с. 55/.
Листом № 40/29/2-767 від 09.03.2021 Східне територіальне управління Національної гвардії України повідомило позивача про відсутність видатків на грошову компенсацію за належне військовослужбовцям для отримання жиле приміщення /а.с. 56/.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року по справі          № 480/2955/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Східного територіального управління Національної гвардії України, третя особа: Головне управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Східного територіального управління Національної гвардії України щодо незабезпечення протягом 2-х років житловим приміщенням для постійного проживання або виплати грошової компенсації за належне для отримання житлового приміщення ОСОБА_1 відповідно до «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 року.
Зобов`язано Східне територіальне управління Національної гвардії України (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, код ЄДРПОУ 25575782) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у відповідності до «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 року, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили /а.с. 64-67/.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
05.08.2022 року було відкрито виконавче провадження №69579024 відділом примусового виконання рішень у Харківський області.
22.02.2023 року позивач отримав листа від Східного територіального управління Національної гвардії України, в якому зазначалося, що у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження, на адресу надіслано витяг з протоколу №2 від 26.01.2023 року засідання житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України та довідка про перебування на квартирному обліку (копію протоколу №2 від 26.01.2023 року).
Відповідно до витягу з протоколу № 2 від 26.01.2023 року, на засіданні житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України на виконання рішення суду від 31.01.2022 року № 480/2955/21 було повторно розглянуто заяву від 08.02.2021 звільненого у запас за станом здоров`я майора ОСОБА_1 щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 року № 728 на склад родини 1 особа. Комісія ухвалила, "... ОСОБА_1 має право на виплату грошової компенсації за належне для отримання йому та членам його сім`ї жиле приміщення. При надходженні житлової площі або коштів для виплати грошової компенсації за належне йому для отримання приміщення та після забезпечення згідно з чергою та відповідно до вимог чинного законодавства житлово-побутова комісія письмово проінформує ОСОБА_1 , щодо черги на отримання жилого приміщення у поточному році, про його право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір".
Також, у протоколі зазначено, що з 2021 року по теперішній час фінансування на надання грошової компенсації за належне для отримання військовослужбовцям та членам їх сімей жилі приміщення не надходило  /а.с. 53-54/. 
Крім того, судом встановлено, що згідно листа від 11.03.2021 року № 27/10/3/3-Д-271 Головного управління Національної гвардії України, позивача було проінформовано, що з 15.02.2019 року позивач перебуває в списках на позачергове отримання житла в Східному територіальному управлінні Національної гвардії України за № 3, при надходженні житлової площі питання забезпечення його житлом буде розглянуто на засіданні житлово-побутової комісії зазначеного військового підрозділу згідно з чергою та відповідно до вимог чинного законодавства /а.с. 58/.
Позивач, в обґрунтування позову посилається на те, що у протоколі № 2 від 26.01.2023 року, всупереч позиції Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі                          № 480/2955/21 не прийняте рішення щодо призначення ОСОБА_1 грошової компенсації за належне для отримання житлового приміщення або про відмову в наданні грошової компенсації або, за наявності підстав, передбачених законодавчими актами, про відмову в наданні такої грошової компенсації. 
Вказане виконання рішення суду, на думку позивача, ніяким чином не відрізняється від листа № 40/29/2-767 від 09.03.2021 начальника Східного територіального управління Національної гвардії України про відсутність видатків на грошову компенсацію за належне військовослужбовцям для отримання жиле приміщення в державному бюджеті України та відмову позивачу в наданні грошової компенсації за належне для отримання жилого приміщення.
Крім того, позивач зазначив, що після отримання витягу з протоколу від 28.12.2020 року №16, відповідно до пункту 11 Порядку затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 року                  № 728, він звернувся до Східного територіального управління Національної гвардії з відповідною заявою. Але його заява жодного разу Східним територіальним управлінням Національної гвардії України належним чином, передбаченим зазначеною постановою, не розглядалася.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач має право на грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення в механізмі, визначеному Порядком № 728 та з урахуванням приписів Інструкції № 380, а тому відповідач, вчиняючи оспорювані дії та приймаючи відповідні рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Повноваження командувача Національної гвардії України передбачені статтею 7 Закону України «Про Національну гвардію України», військовими статутами Збройних Сил України, а також Положенням про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженим Указом Президента України від 28 березня 2014 року № 346/2014 «Питання головного органу військового управління Національної гвардії України» (із змінами та доповненнями) (далі - Указ № 346/2014), та іншими указами Президента України.
Статтею 1 Указу № 346/2014 також затверджено Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України (далі Положення № 346/2014).
Пунктами 1 та 8 Положення № 346/2014 передбачено, що головним органом військового управління Національної гвардії України є Головне управління НГУ. Начальником Головного управління НГУ є командувач Національної гвардії України. Повноваження Головного управління НГУ визначені Законом України «Про Національну гвардію України» та Положенням № 346/2014.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників. Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.
Згідно частини 2 статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України» військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час.
Пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Східного територіального управління Національної гвардії України від 19.09.2018                    № 258 звільнений з військової служби у відставку (відповідно до п. "б" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я - на підставі постанови військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням із військового обліку), вислуга років складає 23 роки 08 місяців 13 днів у календарному обчисленні /а.с. 43/. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає доведеним право позивача на отримання жилого приміщення для постійного проживання або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» установлено, що надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в межах коштів, що передбачаються у державному бюджеті.
Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Міністерство інфраструктури, Адміністрація Державної прикордонної служби, Служба безпеки, розвідувальні органи, Національна гвардія, Управління державної охорони, Державне космічне агентство та Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації визначають щороку в межах бюджетних призначень для забезпечення житлом військовослужбовців на відповідний бюджетний рік видатки на надання грошової компенсації за належні для отримання військовослужбовцями та членами їх сімей жилі приміщення, а Державна служба з надзвичайних ситуацій - видатки на надання грошової компенсації за належні для отримання особами, звільненими з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, та членами їх сімей жилі приміщення.
Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 (далі - Порядок № 728).
Приписами пункту 3 Порядку № 728 зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до пункту 5 Порядку №728, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень (пункт 6 Порядку №728).
Згідно приписів пункту 9 Порядку № 728 Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальні органи, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір (пункт 10 Порядку №728).
Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби, та члени сім`ї військово-службовця) за місцем перебування його на квартирному обліку подає житловій комісії відповідної військової частини, військового комісаріату чи квартирно-експлуатаційній установі (організації) документи, визначені пунктом 11 Порядку № 728.
Житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.
Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, після чого в порядку, визначеному Національною гвардією списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно командувачу Національної гвардії (пункт 12 Порядку №728).
Отже процедура отримання військовослужбовцем грошової компенсації замість житла є багатоетапною та передбачає певний порядок послідовних дій ряду різних суб`єктів.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що військовослужбовці та особи, на яких розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання або грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень. 
Передумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права військовослужбовців та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі за місцем проходження служби та наближення черги за списком осіб на отримання такого житла.
Отже, тільки виключно в порядку передбаченому чинним законодавством України, а саме у порядку черговості, тобто після отримання житла або грошової компенсації (при її надходженні) особами, які знаходяться у черзі перед позивачем, позивач має право на отримання житла або грошової компенсації.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.09.2023 у справі № 826/7798/18. 
Як встановлено судом позивач, за період проходження служби з 06.07.2015 по теперішній час в Східному територіальному управлінні Національної гвардії України перебуває в черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов з первинною дати постановки 06.10.2006 та в черзі осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 18.02.2016, з 15.02.2019 перебуває в черзі осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, як інвалід війни 2 групи враховуючи п. 4.6. “Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень”, яка затверджена наказом МВС України від 28.07.2007 № 278, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.08.2007 за № 942/14209 /а.с. 48/.
Згідно листа від 11.03.2021 року № 27/10/3/3-Д-271 Головного управління Національної гвардії України, позивача було проінформовано, що з 15.02.2019 року він перебуває в списках на позачергове отримання житла в Східному територіальному управлінні Національної гвардії України за № 3 /а.с. 58/.
Відповідно до витягу з протоколу № 2 від 26.01.2023 року, на засіданні житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України на виконання рішення суду від 31.01.2022 року № 480/2955/21 було повторно розглянуто заяву від 08.02.2021 звільненого у запас за станом здоров`я майора ОСОБА_1 щодо виплати грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 року № 728 на склад родини 1 особа. Комісія вирішила: "... ОСОБА_1 має право на виплату грошової компенсації за належне для отримання йому та членам його сім`ї жиле приміщення. При надходженні житлової площі або коштів для виплати грошової компенсації за належне йому для отримання приміщення та після забезпечення згідно з чергою та відповідно до вимог чинного законодавства житлово-побутова комісія письмово проінформує ОСОБА_1 , щодо черги на отримання жилого приміщення у поточному році, про його право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір".
Також, у протоколі зазначено, що з 2021 року по теперішній час фінансування на надання грошової компенсації за належне для отримання військовослужбовцям та членам їх сімей жилі приміщення не надходило. Щоквартально до Головного управління Національної гвардії України подаються списки військовослужбовців військової частини, узятих на облік за місцем служби для одержання житлової площі та списки осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання житлових приміщень  /а.с. 54/. 
За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення, проте тільки виключно в порядку передбаченому чинним законодавством України, а саме у порядку черговості, тобто після отримання житла або грошової компенсації (при її надходженні) особами, які знаходяться у черзі перед позивачем. 
Надання грошової компенсації за жиле приміщення позивачу поза чергою без врахування інших осіб, які перебувають у черзі згідно списку осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень і також користуються правом на отримання житла (компенсації за неотримане житло),  буде порушення житлових прав інших осіб.
При цьому, колегія суддів також звертає увагу на те, що аналіз пункту 10 Порядку № 728 свідчить про те, що саме після письмового інформування житловими комісіями військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір, такі військовослужбовці подають житловій комісії документи, визначені пунктом 11 Порядку № 728, для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру.  
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в межах спірних правовідносин, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а отже позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що надані відповідачем до апеляційної скарги докази свідчать про те, що 01.06.2023 позивач звернувся із заявою до Голови житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України про надання згоди на отримання однокімнатної квартири у м. Вінниця, із зняттям з квартирного обліку /а.с. 146/.
Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України від 01.06.2023 № 10 прийнято рішення клопотати перед центральною житлово-побутовою комісією Головного управління НГУ щодо розподілу позивачу в постійне користування однокімнатної квартири у м. Вінниця, зі зняттям з квартирного обліку /а.с. 147/.
Згідно з протоколом центральної житлово-побутова комісія Головного управління Національної гвардії України від 30.08.2023 № 10 затверджено рішення житлово-побутової комісії Східного територіального управління Національної гвардії України про надання позивачу житлового приміщення у м. Вінниця, а саме однокімнатної квартири /а.с. 148/.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року справі № 480/2287/23 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі                          № 480/2287/23 - скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко