Номер провадження: 33/813/471/24
Номер справи місцевого суду: 510/2199/23 
Головуючий у першій інстанції Бошков І. Д. 
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ
Головуючого судді - Стахової Н.В.,
за участю секретаря
судового засідання  Булацевської Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Златі Дмитро Спиридонович на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративне правопорушення 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №124246 від 14.11.2023 року, ОСОБА_1 , 14.11.2023 р. о 09 год. 22 хв. в м. Рені по вул. 28 Червня, біля буд. 282, керуючи автомобілем марки «MERCDES - BENZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд, на увімкнений заборонений сигнал світлофора, коли шлагбаум був опущений, чим порушив вимоги п. п. 20.5 «в, б» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.123 КУпАП.
Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами строком на 1 (один рік) без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. у дохід держави.
Мотивуючи таку постанову суд першої інстанції виходив з того, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, підтверджується: інформацією, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 124246 від 14.11.2023 р.; відеозаписом, (який був оглянутий при розгляді справи у присутності правопорушника), на якому підтверджено факт вчинення правопорушення, вказаного у протоколі, із якого вбачається, що ОСОБА_1 , визнав свою вину, веде себе грубо та зухвало із співробітниками поліції. Проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважав за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Златі Д.С., подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 123 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що зазначене судове рішення є таким, що ухвалене при порушенні норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що поліцейським відносно ОСОБА_1 було складено, із порушенням вимог інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення, який містить відомості про долучення документів, яких не має в матеріалах справи і без роз?яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та без тимчасового вилучення посвідчення водія, що є порушенням ч. 1 ст. 265-1 КлАП України, а передані поліцією до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, викликають розміні сумніви у наявності події адміністративного правопорушення.
Про дату, час і місце судового засідання захисник скаржника та скаржник повідомлені належним чином. 
В судовому засіданні в режимі відеоконференції приймав участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Златі Д.С.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №124246 від 14.11.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 14.11.2023 р. о 09 год. 22 хв. в м. Рені по вул. 28 Червня, біля буд. 282, керуючи автомобілем марки «MERCDES - BENZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд, на увімкнений заборонений сигнал світлофора, коли шлагбаум був опущений, чим порушив вимоги п. п. 20.5 «в, б» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.123 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, цих правильних висновків суду не спростовують.
Судом першої вірно враховано, що   ОСОБА_1  порушив вимоги п. п. 20.5 «в, б» Правил дорожнього руху - рух через переїзд забороняється, якщо шлагбаум опущений або почав опускатися; увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП - в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Вина правопорушника підтверджена матеріалами справи, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №124246 від 14.11.2023 року, в якому зазначено, що  ОСОБА_1 від пояснень відмовився у порядку ст. 63 Конституції України та від підпису відмовився;
-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій від 14.11.2023 року, згідно відео файлу IMG_5455 на якому зафіксовано проїзд автомобілем марки «MERCDES - BENZ» реєстраційний номер  НОМЕР_1  залізничного переїздуз опущеним шлагбаумом під час увімкненого забороненого сигналу світлофору;
-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом подій від 14.11.2023 року, згідно відео файлу video_2023-11-15_10-25-00 на якому ОСОБА_1 підтвердив, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, оскільки запізнювався.
Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», під час складання зауважень до нього подано не було.
Крім цього у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Апеляційному суду ОСОБА_1 клопотань щодо допиту свідків, отримання інших доказів не заявлено, тому суд апеляційної інстанції приходить наступного.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Златі Дмитро Спиридонович на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.
Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                        Н.В. Стахова