УХВАЛА
04 січня 2024 року
м. Київ
справа № 203/4883/22
провадження № 61-18338ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войтенко Катерини Володимирівни, на рішення Кіровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 18 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року ОСОБА_1  звернулася до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 
2023 року позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗ «База спеціального медичного постачання») про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ директора КЗ «База спеціального медичного постачання» Постолова Ю. М. від 11 листопада 2022 року № 367 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії».
Визнано протиправним та скасовано наказ директора КЗ «База спеціального медичного постачання» Постолова Ю. М. від 14 листопада 2022 року № 368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» 
з 15 листопада 2022 року.
Стягнуто з КЗ «База спеціального медичного постачання» на користь 
ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 
з 15 листопада 2022 року по 01 червня 2023 року в розмірі 52 513,89 грн та судовий збір у розмірі 992,40 грн, а разом 53 506,29 грн.
У решті позову відмовлено.
Стягнуто з КЗ «База спеціального медичного постачання» на користь Держави судовий збір в розмірі 2 066,00 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії КЗ «База спеціального медичного постачання» 
з 15 листопада 2022 року.
Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року поновлено КЗ «База спеціального медичного постачання» строк на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КЗ «База спеціального медичного постачання» на рішення Кіровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року та розпочато підготовчі дії для призначення справи до розгляду в апеляційному суді.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу КЗ «База спеціального медичного постачання» задоволено.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до КЗ «База спеціального медичного постачання» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.
Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 
2023 року заяву КЗ «База спеціального медичного постачання» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КЗ «База спеціального медичного постачання» судовий збір у розмірі 1 488,60 грн.
Судовий збір, сплачений КЗ «База спеціального медичного постачання» у розмірі 
2 977,20 грн, віднесено за рахунок Держави.
1. У листопаді 2023 року  ОСОБА_1 вперше звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 
2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 17 листопада 2023 року касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без руху. Запропоновано заявникові надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 04 грудня 2023 року касаційну скаргу  ОСОБА_1  визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав невиконання вимог ухвали Верховного Суду 
від 17 листопада 2023 року в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направлено особі, яка подала касаційну скаргу (провадження № 61-16309ск23).
Копія зазначеної ухвали отримана  ОСОБА_1 особисто 16 грудня 2023 року, що підтверджується наявним у матеріалах касаційного провадження рекомендованим повідомленням про вручення акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») (трек-номер № 0600236851653).
2. 15 грудня 2023 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Войтенко К. В., із застосуванням засобів поштового зв`язку, повторно звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в зазначеній частині нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 . 
3. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено 
у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
У клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вперше касаційна скарга була подана до Верховного Суду у встановлений законом строк, проте у зв`язку із поверненням касаційної скарги, представник  ОСОБА_1 - адвокат Войтенко К. В., звернулася повторно із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду 
в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Так, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження з урахуванням повторної подачі касаційної скарги та причин невиконання ухвали Верховного Суду про залишення первісно поданої касаційної скарги без руху.
Таким чином заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження.
Верховний Суд звертає увагу заявника, що саме по собі повторне звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.
4. Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою 
статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення заявником підставою касаційного оскарження судових рішень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовної практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Таким чином оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 
2020 року у справі № 904/3807/19.
Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці 
у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 20 червня 2018 року у справі 
№ 755/7957/16-ц, від 26 червня 2018 року у справі № 2/1712/783/2011, 
від 26 червня 2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04 липня 2018 у справі 
№ 522/2732/16-ц).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Войтенко К. В., 
в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, заявник, як на підставу касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду, зокрема посилається на порушення останнім норм процесуального права, а саме помилковість висновків, викладених в ухвалах про відкриття апеляційного провадження у справі (ухвала Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, ухвала Дніпровського апеляційного суду 
від 18 серпня 2023 року) щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Водночас, Верховний Суд звертає увагу заявника, що скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частина друга статті 406 ЦПК України).
Зміст касаційної скарги представника  ОСОБА_1 - адвоката Войтенко К. В., 
в частині оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 
2023 року як вже було зазначено, зводиться до незгоди заявника саме із ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, та від 18 серпня 
2023 року, при цьому не містить конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 
2023 року.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження постанов відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, частини другої статті 406 ЦПК України та надати суду касаційну скаргу у новій редакції та надати копії уточненої касаційної скарги 
і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
5. Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на те, що зміст касаційної скарги в повній мірі не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, 
а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.
У порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у змісті касаційної скарги Войтенко К. В. не зазначено жодних відомостей стосовно себе як адвоката, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, що позбавляє Верховний Суд можливості перевірити факт наявності або відсутності 
у останньої зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний Суд».
Таким чином, заявнику необхідно: 1) Звернутися до суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та надати на їх підтвердження відповідні докази; 2) Уточнити касаційну скаргу в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень, уточнити які саме судові рішення підлягають касаційному перегляду з урахуванням змісту статті 406 ЦПК України, в частині зазначення повних відомостей стосовно себе (адвоката Войтенко К. В.) та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи. 
У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа 
у системі «Електронний суд» заявникові також необхідно надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393, 406 ЦПК України Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Войтенко Катериною Володимирівною, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войтенко Катерини Володимирівни, на рішення Кіровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду 
від 18 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 27 жовтня 2023 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                Д. Д. Луспеник