ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2765/24 Справа № 199/5683/13 	  	   Суддя у 1-й інстанції -  Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Лопатіна М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - Лопатіної М.Ю., 
суддів: - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
за участю секретаря - Ніколиної А.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:
Описова частина
Короткий зміст вимог заяви
В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Заява обґрунтована тим, що 09 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ видано виконавчий лист у справі №199/5683/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровський обласний кредитний центр» (далі: КС ««Дніпропетровський обласний кредитний центр») заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 106 113,06 грн., яка складається із заборгованості зі сплати процентів в сумі 7170,25 грн., втрат з інфляційних нарахувань за тілом кредиту в сумі 91100,37 грн., втрат з інфляційних нарахувань за процентами в сумі 7842,44 грн. З огляду на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року затверджено звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Толстих А. В., завершено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 , закрито провадження у справі №904/7989/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, які не були заявлені в установлений строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню, на підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України, заявниця просила визнати таким, що не підлягає виконанню вищезазначений виконавчий лист у справі №199/5683/13-ц, виданий 09 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено в повному обсязі.
Скасовано заходи, застосовані ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року про зупинення виконання за виконавчим листом, виданим 09 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/5683/13 – ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Дніпропетровський обласний кредитний центр» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 106 113,06 грн., яка складається із заборгованості за сплати процентів сумі 7170,25 грн., інфляційних нарахувань за тілом кредиту в сумі 91100,37 грн., інфляційних нарахувань за процентами в сумі 7842,44 грн.
Вирішуючи заяву, суд виходив з того, що відсутні підстави для визнання листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника не припинився.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Деркунського К.Л., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч. 2 ст. 432 ЦПК України, згідно вимог якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов`язок боржника відсутній, а тому, з огляду на те, що протягом процедур реструктуризації та погашення боргів заяв від КС «Дніпропетровський обласний кредитний центр» з кредиторськими вимогами до ОСОБА_1 не надходило, є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вимоги вважаються погашеними.
Доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу КС “Дніпропетровський обласний кредитний центр” просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на відповідність ухвали суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості.
Представник заявника – адвокат Деркунський К.Л. у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 . 
Представник КС “Дніпропетровський обласний кредитний центр” Андрєєвських С.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Мотивувальна частина.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників заявника та стягувача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
09 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у справі №199/5683/13-ц на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Дніпропетровський обласний кредитний центр» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 106 113,06 грн., яка складається із заборгованості зі сплати процентів в сумі 7170,25 грн., втрат з інфляційних нарахувань за тілом кредиту в сумі 91100,37 грн., втрат з інфляційних нарахувань за процентами в сумі 7842,44 грн (а.с.6). 
Згідно постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції(м. Одеса) від 10 жовтня 2023 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного судового рішення (а.с.8).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року, затверджено звіт керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Толстих А. В.; завершено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Толстих А. В.; закрито провадження у справі №904/7989/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом; вимоги кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи; протягом п`яти років після визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (а.с.17-20).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.
Так, згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі  50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 січня 2023 року   у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22), від 21 грудня 2023 року у справі № 824/2/22( провадження № 61-11769ав23).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року   у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року   у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявницею при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що нею було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого її обов`язок припинився, або її обов`язок, як боржниці, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.
У пілотному рішенні у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалено будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду.
У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.
Верховний Суд України у постанові від 22 березня 2017 року у справі №755/6665/15-ц зазначив, що ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.
Отже, встановивши, що заявниця ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України було її процесуальним обов`язком, з урахуванням наявності постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року у справі за позовом КС «Дніпропетровський обласний кредитний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та  оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року. 

Судді: