ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року	Львів	Справа № 500/324/24 пров. № А/857/3401/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р.,
суддів                                                           Гінди О.М., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                     Хомича О.Р.,
позивача                                                       ОСОБА_1 ,
представника відповідачів                        Ороновської О.М.,
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Тернопільської обласної організації Політичної партії «Слуга Народу», Політичної партії «Слуга народу» на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року про забезпечення позову в  справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної організації політичної партії "Слуга Народу", політичної партії "Слуга Народу", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача   Тернопільська обласна територіальна виборча комісія про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Дерех Н.В.,
час ухвалення рішення 22.01.2024 року, 
місце ухвалення рішення м.Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення 22.01.2024 року,

                                                      в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинити дію рішення політичної ради політичної партії «Слуга Народу» від 28.12.2023 про відкликання депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 за народною ініціативою до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задоволено. Зупинено дію рішення політичної ради політичної партії "Слуга Народу" від 28.12.2023 про відкликання депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 за народною ініціативою - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/324/24.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідачі - Тернопільська обласна організація Політичної партії «Слуга Народу» та Політична партія «Слуга народу» оскаржили її в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що політичні партії не наділені владними управлінськими функціями, а тому не є суб`єктами владних повноважень у розумінні КАС України. Звертають увагу, що наведене вище безумовно свідчить, що рішення партії щодо відкликання депутата не є і не може бути ні нормативно-правовим актом, ні актом індивідуальної дії, оскільки його прийняття не пов`язано виконанням владних управлінських функцій та статусом суб`єкта владних повноважень, однак, судом першої інстанції протиправно не враховано наведеного та незаконно зупинено дію відповідного рішення партії. Таким чином, вважають, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану увалу порушує принципи співмірності та здійснює втручанням у діяльність політичної партії. Просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.
Представник відповідачів в судовому засіданні апеляційні скарги підтримала, просить ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення політичної ради політичної партії "Слуга Народу" від 28.12.2023 про відкликання депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 за народною ініціативою до набрання законної сили відповідним судовим рішенням не змінюють обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, не спричиняють негативних наслідків для інших осіб, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті; такі заходи є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами, спрямовані виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, мають тимчасовий характер - до набрання законної сили рішенням у справі.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо таке буде прийнято на користь позивача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно з ч.1, 2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.
Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.
Крім того, забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.
Необхідно зазначити, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити чи наявна хоча б одна з передбачених ч.2 ст.150 КАС України обставин та оцінити чи не призведе застосований судом захід забезпечення позову до заподіяння ще більшої шкоди, ніж та, якої можна запобігти шляхом його застосування.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник наголошував, з-поміж іншого, на тому, що чинне законодавство України не передбачає відновлення за особою статусу депутата у випадку, якщо рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата буде визнано протиправним і скасовано судом, як і підстав для подальшої втрати статусу іншим депутатом, наступним за черговістю кандидатом у депутати від місцевої організації політичної партії, який буде визнаний обраним депутатом.
За змістом ч.7 ст.41 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» вищий керівний орган політичної партії розглядає звернення територіальної виборчої комісії щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою чи протокол зборів (конференції) місцевої організації політичної партії, на якому прийнято рішення про внесення пропозиції щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою, та приймає рішення про відкликання такого депутата за народною ініціативою або про відмову в задоволенні цієї пропозиції.
Ч.8 ст.41 цього Закону передбачає, що рішення вищого керівного органу партії, прийняте відповідно до її статуту, передається до відповідної територіальної виборчої комісії, яка інформує про зміст рішення ініціативну групу.
Крім того, відповідно до положень ч.9 вказаної статті на підставі рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата, обраного шляхом висування місцевою організацією політичної партії, за народною ініціативою, а у разі якщо депутат був обраний шляхом самовисування, - на підставі свого рішення, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, відповідна територіальна виборча комісія зобов`язана у порядку, передбаченому Виборчим кодексом України, визнати обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації політичної партії або призначити проміжні вибори депутата у відповідному багатомандатному виборчому окрузі.
З аналізу наведеного вище вбачається, що дострокове припинення повноважень депутата настає у випадку його відкликання за народною ініціативою, яка завершується прийняттям вищим керівним органом парії відповідного рішення про відкликання.
Матеріалами справи стверджується, і цей факт не заперечується сторонами, що 27 грудня 2023 року політичною радою політичної партії "Слуга Народу" прийнято рішення відкликати депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 за народною ініціативою. Про прийняття вищевказаного рішення головою політичної партії "Слуга Народу" повідомлено Тернопільську обласну територіальну виборчу комісію.
Тобто з 27 грудня 2023 року депутата Жмінку Ігора Васильовича відкликано і . відповідно, повноваження його припинено шляхом прийняття рішення вищим керівним органом партії.
З аналізу положень виборчого законодавства вбачається, що забезпечення позову у такий спосіб є втручанням у внутрішню діяльність політичної партії.
Тому, у контексті спірних правовідносин, суд вважає, що вирішення питань, які є предметом цього спору, належить до внутрішньоорганізаційної діяльності політичної партії та є виключною компетенцією відповідного статутного органу, а тому такі питання в силу пункту 4 частини другої статті 19 КАС України не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічна правова позиція відображена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 березня 2021 року в справі №761/3540/20.
Крім цього, вказаний висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 9901/787/18, від 13 березня 2019 року у справі № 9901/947/18, від 12 червня 2019 року у справі № 9901/70/19, від 13 травня 2020 року у справі № 9901/527/19, від 27 травня 2020 року у справі № 9901/485/19 та інших.
Оскільки оскаржуване рішення належить до внутрішньоорганізаційної діяльності політичної партії і є її виключною компетенцією, а втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється законом, за винятком передбачених Законом № 2365-III випадків, і суди не належать до органів, які відповідно до цього Закону можуть здійснювати контроль за діяльністю політичних партій, у тому числі й стосовно дотримання ними вимог їх статуту, то заявлені позовні вимоги не можуть бути предметом судового розгляду, в тому числі і адміністративним судом.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що до вказаних правовідносин не слід застосовувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 21 березня 2023 року № 260/3329/22, від 18 жовтня 2023 року №260/5415/22.
Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду за такими позовами полягає у констатації факту правомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже, і заходів забезпечення позову вони не потребують.
Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся заявник, то колегія суддів звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернувся у суд. Обґрунтування заявника базуються виключно на припущеннях.
Щодо «очевидності» ознак протиправності та порушення прав позивача, то пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч.2 ст.2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Доводи позивача про те, що у разі визнання судом протиправним та скасування рішення про відкликання депутата за народною ініціативою, чинним законодавством України не передбачено механізму відновлення за особою статусу депутата, як і не передбачено підстав для подальшої втрати статусу іншим депутатом, наступним за черговістю від місцевої організації політичної партії, який буде визнаний обраним територіальною виборчою комісією, колегія суддів відхиляє враховуючи наведені вище мотиви.          
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що станом на день подання даної заяви Тернопільською обласною територіальною виборчою комісією щодо рішення політичної ради політичної партії "Слуга Народу" від 28.12.2023 року про відкликання депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 за народною ініціативою у передбаченому Виборчим Кодексом України рішення не прийнято.
Додатково, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. В подальшому ним була подана позовна заява, однак ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Політичної партії "Слуга Народу" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільська обласна територіальна виборча комісія, Тернопільська обласна організація політичної партії "Слуга Народу", Тернопільська обласна рада.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову у вказаний спосіб у спірних правовідносинах відсутні.
          Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
          З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
          Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Тернопільської обласної організації Політичної партії «Слуга Народу», Політичної партії «Слуга народу» задовольнити.
Ухвалу Тернопільського  окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 500/324/24 – скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 20 березня 2024 року.