УХВАЛА
03 січня 2024 року 
м. Київ 
справа № 520/25088/21
адміністративне провадження № К/990/42599/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі № 520/25088/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ» до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: від 09.11.2021 №00243790710 на суму 7 000,00 грн; від 09.11.2021                           № 00243050710 на суму 12 000,00 грн; від 09.11.2021 № 00243060710 на суму 6 000,00 грн; від 09.11.2021 № 00243080710 на суму 60 000,00 грн; від 09.11.2021 № 00243930710 на суму 1 020,00 грн; від 09.11.2021 № 00243950710 на суму 6 000,00 грн; від 10.11.2021 № 00246460710 на суму 7 000,00 грн; від 09.11.2021 № 00243780710 на суму 6 000,00 грн; від 09.11.2021 № 00243090710 на суму 6 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00238050710 на суму 5 100,00 грн; від 03.11.2021                               № 00238090710 на суму 2 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00238060710 на суму 1 020,00 грн; від 03.11.2021 № 00238070710 на суму 2 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00238310710 на суму 1 020,00 грн; від 03.11.2021 № 00238330710 на суму 71 778,00 грн; від 03.11.2021 № 00238360710 на суму 5 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00237600710 на суму 5 100,00 грн; від 03.11.2021 № 00237690710 на суму 4 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00237750710 на суму 20 000,00 грн; від 03.11.2021                             № 00237530710 на суму 40 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00237460710 на суму 38 481,04 грн; від 03.11.2021 № 00238120710 на суму 5 100,00 грн; від 03.11.2021 № 00239570710 на суму 5 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00238780710 на суму 20 000,00 грн; від 03.11.2021 № 00238790710 на суму 3 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023, залишеною без змін постановою та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023, позов задоволено частково.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки  поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що у ній не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
У поданій касаційній скарзі скаржник покликається на пункти 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.
Водночас касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначених підстав для касаційного оскарження.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Крім того, у разі подання касаційної скарги на цій підставі недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
Наведені скаржником постанови Верховного Суду стосується оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а доводи касаційної скарги щодо неврахування судами зазначених постанов зводяться до незгоди із наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведених скаржником підстав для касаційного оскарження судового рішення - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Крім того, скаржник також посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження та зазначає про необхідності відступу від висновку, який викладено у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 580/9246/21.
Верховний Суд також звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу.
Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Тому, лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду та необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Також у касаційній скарзі скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як підставу для відкриття касаційного провадження та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статей 85, 121, 128-1 і 230 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.
Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідач реалізовує своє право на касаційне оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій вже вчетверте. Ухвалами від 18.10.2023, від 15.11.2023 та від 06.12.2023 Верховний Суд вже повертав касаційні скарги Головному управлінню ДПС у Харківській області. У цих ухвалах Верховний Суд наголошував на чітких передбачених КАС України вимогах, за дотримання яких суд касаційної інстанції наділений повноваженнями відкрити  касаційне провадження у справі. 
Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі № 520/25088/21 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                     О. О. Шишов