ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/7214/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року (суддя Казанчук Г.П.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕОН К» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило:
- визнати протиправним і скасувати розпорядження ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20.06.2023 №354-рл «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі»;
- зобов`язати ГУ ДПС у Кіровоградській області виключити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництво, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію (відомості) про анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Леон К» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1107314201900147.
Одночасно із адміністративним позовом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Леон К» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив забезпечити позов шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 354-РЛ від 20.06.2023 «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним», яким товариству анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №11070314201900147, до набрання судовим рішенням у справі законної сили. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Леон К» про забезпечення позову задоволено.
Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.06.2023 за №354-рл «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Леон К» анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №11070314201900147 до набрання законної сили судовим рішення у справі №340/7214/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Леон К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Леон К» відмовити. Вважає, що на стадії вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом не може бути надана правова оцінка оскаржуваним розпорядженням, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише в ході судового розгляду справи по суті.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частинами першою, другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
Відповідно до частини 6 статті 151 КАС України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Так, судом першої інстанції у цій справі ухвалено рішення щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.06.2023 за №354-рл «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Леон К» анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №11070314201900147 до набрання законної сили судовим рішення у справі №340/7214/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Леон К» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалюючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі суд першої інстанції, виходив з того, що анулювання ліцензії може призвести до неможливості здійснення господарської діяльності та може спричинити значної матеріальної шкоди. Крім того, суд також зазначав, що у даному конкретному випадку вжиття заходів забезпечення позову є лише тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказував відповідач, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензій на право оптової торгівлі пальним.
Як встановлено судом, основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним.
ТОВ «Леон К» з 2002 року є власником пересувної автогазозаправочної станції (далі - АГЗС), що знаходиться в місті Знам`янка, Кіровоградської області по вулиці Михайла Грушевського, 1, за допомогою якої позивач здійснював господарську діяльність з роздрібного продажу пального.
З 08.06.2023 по 09.06.2023 контролюючим органом проведено фактичну перевірку ТОВ «Леон К» за результатами якої складено акт від 09.06.2023 №4492/11-28-09-03/24152795. В акті перевірки зазначено, що відповідно до вимог ч.40 статті 15 Закону №481 ТОВ «Леон К» для отримання ліцензії на роздрібну торгівлі пальним за адресою Кіровоградська область, місто Знам`янка, вул. Грушевстького,1 надано акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації автозаправочної станції про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації автозаправочної станції за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, вздовж автошляху «Волгоград-Кинишів» 200 м від посту ДАІ та виданий СП «Марсель». План розміщення об`єкта згідно даного акта не відповідає розміщенню об`єкта АГЗС, яка експлуатується ТОВ «Леон К». Крім того, на момент проведення перевірки відсутні документи щодо передачі АЗС від СП «Марсель» на ТОВ «Леон К».
Розпорядження ГУ ДПС у Кіровоградській області від 20.06.2023 №354-РЛ «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним» зобов`язано анулювати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Леон К».
Так, порядок анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним врегульовано нормами Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (надалі Закон №481) шляхом прийняття органом ліцензування, який видав ліцензію, письмово розпорядження.
Відповідно до статті 3 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (стаття 1 Закону №481).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про існування визначених у статті 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову. 
Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, зокрема, роздрібна торгівля пальним, що є основним видом діяльності позивача, можлива лише за наявності відповідної ліценції, а тому її анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою такі неминучі наслідки як-от: розриву господарських зв`язків позивача із контрагентами, вивільнення працюючих працівників, що, у свою чергу, беззаперечно матиме наслідком для нього утруднення або ж навіть неможливості відновлення господарської діяльності взагалі (у випадку ухвалення позитивного рішення суду). Також фактичне зупинення господарської діяльності товариства шляхом анулювання ліцензії може призвести до невиконання зобов`язань перед покупцями нафтопродуктів, які вже оплатили вартість товару, зокрема, ТОВ «Мостобудівельний загін № 112», ТОВ «Знам`янський граніт», ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» та ТОВ «РК «РЕІЛ ВЕЙ».
Таким чином, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
При цьому, судом першої інстанцій цілком обґрунтовано враховано аналогічні висновки у подібних правовідносинах зроблені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 31.01.2023 у справі №140/8709/21, від 15.02.2023 у справі №160/9989/22, від 22.03.2023 у справі №380/8301/22 та від 06.04.2023 у справі №300/4615/22.
Водночас, скаржник безпідставно посилається на висновки Верховного Суду у постановах від 6 лютого 2019 року у справі №826/13306/18, від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18, у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №640/13245/19, у постанові від 20 березня 2019 року у справі №826/14951/18 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17, оскільки ці висновки зроблені виходячи з конкретного способу забезпечення позову у межах окремого спору та предмету його розгляду.
Зокрема, у постанові від 6 лютого 2019 року у справі №826/13306/18 Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного припису, оскільки позивач вбачав унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів у ймовірному зупиненні дії спецдозволу у разі невиконання припису у 30-тиденний строк, фактично визнавши, що цей припис виконано не буде, тобто побоювався наслідків. За наведеного Суд дійшов висновку, що такі доводи були б доречними у спорі щодо оскарження рішення про зупинення дії спеціального дозволу, натомість предметом судового розгляду у цій справі є правомірність Припису, а не законність ймовірних наслідків його невиконання.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18 Верховний Суд звернув увагу, що позивач як на підставу вжиття заходів забезпечення позову покликався на очевидну протиправність оскаржуваного наказу про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, проте судами не наведено жодних обставин, які б свідчили про очевидність протиправності оскарженого наказу; не досліджено і не надано оцінки тим доказам очевидної протиправності, на які покликався позивач у заяві про забезпечення позову та які не знайшли відображення у судових рішеннях.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17, на яку також покликається скаржник, висловлено те, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. Роблячи висновок у цій справі Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що у разі задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони голові суду видавати накази щодо припинення трудових відносин, суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.
Інші висновки Верховного Суду у наведених скаржником рішеннях також не доводять відмінного з цією справою правозастосування, оскільки ухвалені за інших фактичних обставин та виходячи з конкретних доводів окремих заяв про забезпечення позову, тому не є релевантними.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.04.2022 у справі № 440/6755/21.
З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко