справа № 372/4752/21                                  головуючий у суді І інстанції Висоцька Г.В. 
провадження №22-ц/824/4482/2024               суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
07 лютого 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Лобоцької В.П.,
 
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання неправомірними рішень, дій та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича, стягувач - ОСОБА_1 , боржник  - ОСОБА_3 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою та просила:
- визнати рішення, дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. вчинені у виконавчому провадженні № АСВП: НОМЕР_1 під час виконання виконавчого листа № 372/4752/21 виданого 16 лютого 2023 року Обухівським районним судом Київської області про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельних ділянок, які розташовані в селі Плюти, Обухівського району Київської області площею 0,1000 га з кадастровим номером 3223151000:04:026:0068 та площею 0,2250 га з кадастровим номером 3223151000:04:023:0076 неправомірними;
- визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
 
- визнати неправомірною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
- визнати неправомірною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі в виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
- визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
- визнати неправомірною та скасувати постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
- визнати неправомірним Акт вилучення та передачі майна стягувачу ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.;
- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27 липня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г.
Скарга обґрунтована тим, що у квітні 2023 року ОСОБА_3 стало відомо про арешт її банківських рахунків за виконавчим провадженням АСВП НОМЕР_2 відкритим 27 квітня 2023 року приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП НОМЕР_1. 01 травня 2023 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_3 стало відомо про ряд постанов, винесених приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1. Жодну із винесених постанов боржниці не направлялося, більше того, в усіх процесуальних документах, поштових супровідних листах та в Автоматизованій системі виконавчого провадження неправильно вказано прізвище боржниці, тому вона не змогла ані тримати поштою вказані документи, ані дізнатись про їх існування з Автоматизованої системи виконавчого провадження, з додатку «Дія» чи в будь-який інший спосіб. Скаржник вважає, що всі дії приватного виконавця, вчинені в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1, вчинені з грубим порушенням чинного законодавства, а вказані процесуальні документи не відповідають чинному законодавству та підлягають скасуванню.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стягувач вказує про те, що 25 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 372/4752/21 від 16 лютого 2023 року. Зазначена постанова є законною і обґрунтованою, оскільки, відкриваючи виконавче провадження, приватний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства, та її прийнято до виконання у встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження. Стягувач самостійно вирішує питання щодо місця виконання судового рішення. Місцем проживання боржника визначено АДРЕСА_1 , тобто у межах виконавчого округу міста Києва. З урахуванням вимог чинного законодавства така заява стягувачем подана приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Пилипчуку В.Г. та він зобов`язаний був відкрити виконавче провадження. За таких обставин, є необґрунтованими висновки суду першої інстанції про обов`язок приватного виконавця перед початком вчинення виконавчих дій пересвідчитись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а за умов її неотримання - підстави для проведення наступних виконавчих дій. Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 264/3421/16 (провадження № 61-1434св21). Таким чином, висновки суду першої інстанції про неправомірність дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, винесення наступних постанов при проведенні виконавчих дій та складання Акту вилучення та передачі майна стягувачу до отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не відповідають вимогам чинного законодавства.  Щодо законності здійснення оцінки земельних ділянок та винесення приватним виконавцем постанови про стягнення з боржника на користь приватного виконавця основної суми винагороди, стягувач вказує, що зазначена постанова відповідає вимогам закону, її текст і зміст зрозумілий та не потребує додаткових роз`яснень. Одночасно закон не вимагає від приватного виконавця зазначати прізвища, ім`я та по батькові конкретних виконавців суб`єкта оціночної діяльності, як про це зазначає в якості порушення з боку приватного виконавця скаржник. Крім того, наявність виконаного Звіту про незалежну оцінку майна вже саме по собі свідчить про те, що суб`єкт оціночної діяльності ознайомлений з постановою приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності і в звіті зазначив, що повідомлений при кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. Оцінка вартості майна суб`єктом оціночної діяльності здійснена обґрунтовано, з дотриманням вимог чинного законодавства, яким регламентується порядок оцінки вартості майна. Звіт про оцінку майна відповідає зазначеним вимогам, що спростовує сумніви скаржника щодо неналежності постанови приватного виконавця про залучення суб`єкта оціночної діяльності та звіту про оцінку майна вимогам закону. Саме з цих підстав 27 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника на користь приватного виконавця Пилипчука В.Г. основної винагороди в сумі 376 200 грн., розмір якої визначено на підставі експертної оцінки вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. У зв`язку із виконанням рішення суду приватним виконавцем 27 квітня 2023 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону №1404-VIII обґрунтовано винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.       В апеляційній скарзі приватний виконавець Пилипчук В.Г. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги приватний виконавець вказує про те, що він повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження, а також направляв інші документи виконавчого провадження на адресу, яка зазначена у виконавчому документі. Доказом чого є наявні в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення, згідно якого Боржник отримала усі документи 04 травня 2023 року. Фактична ж незгода боржника з наявним виконавчим провадженням не є підставою для задоволення скарги, враховуючи, що виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону та у приватного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. Натомість, наведена судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі практика Верховного Суду є нерелевантною до правовідносин у цій справі, оскільки у наведеній судом справі №756/9582-14ц до спірних правовідносин застосовувався Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, який втратив чинність на підставі Закону N 1404-VІП від 02 червня 2016 року та який передбачав тільки державних виконавців і можливість боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Приватний виконавець також вказує на те, що оскаржуваною ухвалою зокрема визнано неправомірною та скасовано постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі в виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року, при цьому жодних підстав для цього немає. Приватний виконавець надавав свої письмові та усні заперечення з приводу необґрунтованості скарги в цій частині. Проте, суд першої інстанції зазначеного взагалі не взяв до уваги, що прямо вбачається з оскаржуваної ухали. Також, судом першої інстанції неправомірно скасовано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25 квітня 2023 року та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 27 квітня 2023 року. В матеріалах справи були наявні усі докази таких витрат, а саме рахунок-фактура від 27 квітня 2023 року та акт прийому-передачі робіт по оцінці, які підтверджують додаткові витрати та спростовують доводи скаржника про відсутність підтверджень понесених витрат. Тим більше, що вказані витрати не були стягнуті з боржника, що виключає можливість оскаржувати їх фактичне існування. Стосовно ж скасування судом першої інстанції постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 27 квітня 2023 року, то суд першої інстанції взагалі не повинен був розглядати питання винагороди приватного виконання, витрат виконавчого провадження, які належить вирішувати в адміністративному судочинстві. Крім того, боржником фактично не вказано у скарзі в чому ж полягає незаконність постанови про стягнення основної винагороди. Вона не оскаржувала фактичний розмір винагороди, а саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не може слугувати підставою для її оскарження. Доводи боржника з приводу нездійснення ніяких дій приватним виконавцем також не можуть слугувати об`єктивною підставою для визнання неправомірною і скасуванню постанови про стягнення основної винагороди. Також, судом першої інстанції не було взято до уваги доводи приватного виконавця та свідків стосовно Акту вилучення та передачі майна стягувачу від 27 квітня 2023 року, натомість висновки суду першої інстанції ґрунтувалися на твердженнях боржниці про відсутність достатніх даних вважати, що приватним виконавцем правильно ідентифіковано об`єкти нерухомості.
У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_3 посилається на аналогічні обставини викладені нею в скарзі та вказує про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають. Розглядаючи справу та надаючи оцінку вказаним виконавчим діям з точки зору їх відповідності закону, судом зазначено, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пилипчук В.Г. порушив права боржниці щодо повідомлення про відкриття виконавчого провадження, дати та часу вчинення виконавчих дій, порядку вилучення майна.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 25 квітня 2023 року приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. було відкрито виконавче провадження № АСВП: НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 372/4752/21 виданого 16.02.2023 року Обухівським районним судом Київської області про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельних ділянок, які розташовані в с. Плюти, Обухівського р-ну Київської області площею 0,1000 га з кадастровим номером 3223151000:04:026:0068 та площею 0,2250 га з кадастровим номером 3223151000:04:023:0076, та винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.
25 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 на загальну суму 220 грн.
25 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі в виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1, - суб`єкта господарювання ТОВ «Оцінка і консультації», зобов`язано надати звіт про незалежну оцінку майна боржника, та попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
 27 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь приватного виконавця Пилипчука В.Г. основної винагороди в сумі 376 200 грн., в якій зазначено, що відповідно до експертної оцінки вартість майна, що підлягає передачі за виконавчим документом становить 3 762 000 грн.
27 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, в якій зазначено, що в ході виконання даного виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій, а саме: витрати пов`язані з оцінкою майна - 11 500 грн.  
27 квітня 2023 року приватним виконавцем в м. Києві, за відсутності боржниці складено Акт вилучення та передачі майна стягувану, згідно з яким вилучено у боржника та передано стягувану земельні ділянки, розташовані в селі Плюти Обухівського району Київської області площею 0,1000 га з кадастровим номером 3223151000:04:026:0068 та площею 0,2250 га з кадастровим номером 3223151000:04:023:0076, які належали боржнику.  
27 квітня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга є обґрунтованою.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Заявляючи вимогу про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_3 вказує, що  незаконність зазначеної постанови вона пов`язує з порушенням приватним виконавцем обов`язку направити оскаржувану постанову боржнику, яка її не отримала.
В той же час, відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята статті 26 Закону).
Згідно з частиною першою статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим повідомленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов передбачених пунктами 4-9 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим повідомленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі абзац 2 частини першої статті 28 Закону.
Отже, скаржник пов`язує незаконність постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з обставинами, які виникли після її постановлення, які ніяким чином не свідчать про порушення вимог закону приватним виконавцем на момент її винесення. Інших доводів про незаконність  даної постанови скарга не містить.
За таких обставин, підстав до визнання неправомірною та скасування вказаної постанови приватного виконавця  немає.
Приймаючи рішення про задоволення скарги в частині  визнання  неправомірною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року, постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г., суд першої інстанції не звернув уваги, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що Закон України «Про виконавче провадження» встановив спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання постанов про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження. Згідно з цим порядком відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів, і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Подібну правову позицію викладено Великою Палати Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі №381/2126/18 (провадження № 14-324 цс 19), від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93 гс 18), від 13 березня 2019 року у справі №  545/2246/15-ц (провадження № 14-639 цс 18), від 27 березня 2019 року у справі №  766/10137/17 (провадження № 14-658 цс 18), від 03 квітня 2019 року у справах № 370/1034/15-ц (провадження № 14-103цс19) та № 370/1288/15 (провадження № 14-612 цс 18), від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17 (провадження № 14-223 цс 19)).  
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 липня 2020 року у справі.
У відповідності до вимог ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо  справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За приписами ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.  Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Отже, ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.
Оскаржуючи постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі в виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року, ОСОБА_3 вказувала, що жодна посадова особа ТОВ «Оцінка і консультації» в постанові не визначена, з постановою не ознайомлена, а, отже, і про відповідальність, визначену п. 3 постанови не попереджена. Приватний виконавець не повідомив сторони виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна, чим позбавив можливості реалізувати право на їх оскарження.
Задовольняючи скаргу в цій частині, суд першої інстанції вважав зазначені доводи обґрунтованими та достатніми.
Апеляційний суд не погоджується з зазначеними висновками суду виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.
Згідно з постановою приватного виконавця від 25 квітня 2023 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Оцінка і консультація».
Також, в зазначеній постанові приватний виконавець попередив зазначеного суб`єкта оціночної діяльності в особі його директора Тарабан О.А., який є оцінювачем та  має відповідне свідоцтво ФДМУ № 358 від 23 березня 2021 року та свідоцтво про  реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 10591 від 03 вересня 2013 року про кримінальну відповідальність за відмову  без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження та за надання завідомо неправдивого звіту.
Про ознайомлення з зазначеною постановою, а, відтак, і вказаним попередженням про кримінальну відповідальність Тарабан О.А. поставив свій підпис 25 квітня 2023 року.
Отже, доводи скарги в частині не попередження оцінювача про кримінальну відповідальність  за відмову  без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження та за надання завідомо неправдивого звіту є необґрунтованими, а відтак не можуть бути підставою до скасування зазначеної постанови приватного виконавця.
Подальші дії приватного виконавця, в тому числі і повідомлення чи не повідомлення сторін виконавчого провадження про результати оцінки майна, ніяким чином не впливають на законність постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, оскільки вчинені після її постановлення.
Заявляючи вимоги про визнання неправомірним Акту вилучення та передачі майна стягувачу ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. скаржник вказує на порушення  вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виконання рішення за місцем розташування майна. Акт приватним виконавцем складено у відсутності скаржниці.
Разом з тим, ні скаржником ОСОБА_3 ні її представником  не вказано, які саме її законні права та інтереси порушені внаслідок виконання приватним виконавцем рішення суду, яке набрало законної сили і яке є обов`язковим до виконання в силу вимог та приписів   законодавства, а також не обґрунтовано, яке її порушене право, як боржника, буде відновлено внаслідок визнання недійсним та скасування акту вилучення та передачі майна від 27 квітня 2023 року.  Відповідно до ч.1 п. 9 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У зв`язку з виконанням в повному обсязі рішення суду приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про виконання означеного судового рішення, яке набрало законної сили.
Зазначені висновки викладені в постанові Верховного Суду  від 09 листопада 2023 року у  справі  № 917/154/15.
Оскаржуючи акт вилучення та передачі майна стягувачу ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року   та   постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27 липня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. скаржник та її представник не звернули увагу, що в силу вимог ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, виконання приватним виконавцем судового рішення, що набрало законної сили, складення про це акту та винесення постанови  про закінчення виконавчого провадження ніяким чином не порушує прав чи свобод скаржника, яка в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України мала б виконати рішення суду добровільно поза межами виконавчого провадження.
На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення скарги, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення по суті вимог скаржника. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
           Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича задовольнити частково.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року скасувати та прийняти постанову.
Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 в частині: 
- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року; 
- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року;
- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду в цій частині з адміністративним позовом в порядку, визначеному КАС України.
В іншій частині скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними рішень, дій та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича, стягувач - ОСОБА_1 , боржник  - ОСОБА_3 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
          Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий                                                                     Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                   Кашперська Т.Ц.
 
                                                                                     Яворський М.А.