СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року                                        м. Харків                        Справа № 922/5486/23  

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представника  ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №275 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.01.2024 у справі № 922/5486/23,
за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.01.2024 у справі № 922/5486/23 відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів, повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 5486/23 від 29.12.2023) з доданими до неї документами.
Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки заяви, про які зазначено в ухвалі Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23.
ОСОБА_1 з відповідною ухвалою суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить відповідну ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує:
1), що кредитна історія відображує повністю фінансові зобов`язання боржника. Поряд з цим заявником подано обґрунтовану заяву про витребування у ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр",  ТОВ "Алекскредит", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", ТОВ "Фінтаргет", ТОВ "Качай Гроші", ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів", ТОВ "Смартівей Юкрейн", ТОВ "ФК Нові Кредити" та ТОВ "Інвеструм Груп" копії кредитних договорів згідно з якими були видані кредити чи інші позики на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; копії факторингових договорів та-чи договорів переуступки права вимоги згідно яких кредитори отримали право вимоги боргу до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (за наявності); детальну довідку про наявність заборгованості по кредитним чи іншим борговим зобов`язанням із зазначенням загальної суми боргу, суми основного боргу (тіла кредиту), відсотків та штрафних санкцій (детальний розрахунок) по Боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Апелянт звертає увагу, що останній не міг надати до суду першої інстанції докази відмови фінансових установ, зокрема ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", у надані витребуваної документації, оскільки такі запити були проігноровані останніми. На підставі чого вказує про наявність підстав для задоволення клопотання представника заявника про витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України.
2)про неправильне застосування положень ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства. Апелянт вважає, що вказаною нормою визначено чіткий перелік обов`язкових доказів, які повинні додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, проте надання інших документів, зокрема таких як договори кредиту та позики, іншої документації, на відсутність яких послався в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, на думку ОСОБА_1 закон не вимагає. ОСОБА_1 наголошує, що положеннями ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено такої підстави для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - боржника, як зокрема відсутність кредитних договорів чи договорів позики,. Також, скаржник стверджує, що виходячи з вимог ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність закон вимагає лише наявність підстав для відкриття такого провадження, а не надання всіх первинних документів, у зв`язку з чим господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
3)на стадії підготовки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та документів до цієї заяви заявник не може обґрунтовано та чітко зазначити всі умови, порядок та строки проведення реструктуризації боргів, тож підготовка остаточного Плану реструктуризації боргів боржника здійснюватиметься в процесі процедури реструктуризації боргів боржника за безпосередньою участю арбітражного керуючого та з дотриманням всіх вимог щодо змісту Плану реструктуризації боргів, зазначених в статті 124 КУзПБ. Одночасно апелянт вказує про відсутність підстав на відповідній стадії розгляду заяви для надання доказів в підтвердження інформації щодо обставин, які спричинили неплатоспроможність боржником суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 у справі №922/5486/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.01.2024 у справі № 922/5486/23, призначено справу до розгляду на 21.02.2024 о 16:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132, роз`яснено ОСОБА_1 , що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату, запропоновано ОСОБА_1 заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд, явку ОСОБА_1 визнано необов`язковою, витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/5486/23.
У судове засідання, яке відбулось 21.02.2024, з`явився представник ОСОБА_1 .
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 оголошено перерву в розгляді спору до 22.02.2024 о 13:00 год.
21.02.2024 повторним автоматизованим розподілом справи № 922/5486/23, у звязку з відпусткою судді Терещенко О.І., сформовано такий склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Хачатрян В.С.
У судове засідання, яке відбулось 22.02.2024, з`явився представник ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила таке.
Представник ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ввести процедуру реструктуризації боргів боржника; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Сорокіна М.І.
У своїй заяві представник боржника зазначає про те, що ОСОБА_1 має прострочені зобов`язання перед 23 фінансовими установами на загальну суму 808 613,67 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23 суд залишив заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність від 29.12.2023 за вх. № 5486/23 - без руху.
Надав заявнику строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду:
- повного та вичерпного переліку фінансових зобов`язань перед кредиторами, зокрема щодо ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "ФК Сапб", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Кредит - Капітал", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Сіроко Фінанс", ТОВ "ФК "Преміум Актив" та ТОВ "Алекс Кредит" із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.
- докази, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення;
- докази наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
- проект плану реструктуризації боргів боржника розроблений відповідно до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема зазначити інформацію про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, та надати відповідні докази в обґрунтування зазначених даних.
11.01.2024 від представника боржника через систему Електронний суд була подана заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 03.01.2024, в якій представник боржника зазначає, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано Список кредиторів та боржників (додаток N° 6), в якому зазначено щодо кожного кредитора (боржника) - його найменування, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи, суми грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання. Також представник боржника звертає увагу суду, що загальна історія кредитних відносин боржника відображається у відповідній Кредитній історії станом на 20.12.2023 р., яка була складена та сформована в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій" (надалі - ТОВ "УБКІ") у відповідності до ЗУ "Про організацію формування та обігу кредитних історій", яка підписана електронним цифровим підписом відповідальної особи. Крім того, представник боржника вдруге (вперше в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) зазначає, що усім кредиторам були направлені запити від 17.10.2023 та від 26.12.2023 від імені самого боржника щодо підтвердження наявності заборгованості боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів та усі відповіді будуть залучені до матеріалів справи. 
Щодо вимоги суду надати належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, то представник боржника зазначає, що на її переконання на етапі постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника суд вирішує лише питання відповідності заяви та додатків формальним вимогам ст. 116 КУзПБ та збору додаткових відомостей необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, однак при цьому оцінка змісту заяви, додатків та поданих додаткових відомостей - не проводиться, оскільки ст. 119 КУзПБ передбачає, що саме у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Водночас, до заяви про усунення недоліків представник заявника надає заяву про витребування доказів, в якій просить суд витребувати у ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Алекскредит", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", ТОВ "Фінтаргет", ТОВ "Качай Гроші", ТОВ "1Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Смартівей Юкрейн", ТОВ "ФК Нові Кредити" та ТОВ "Інвеструм Груп"  копії кредитних договорів згідно з якими були видані кредити чи інші позики на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; копії факторингових договорів та-чи договорів переуступки права вимоги згідно яких Кредитори отримали право вимоги боргу до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (за наявності); детальну довідку про наявність заборгованості по кредитним чи іншим борговим зобов`язанням із зазначенням загальної суми боргу, суми основного боргу (тіла кредиту), відсотків та штрафних санкцій (детальний розрахунок) по Боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Щодо вимоги суду про надання проекту плану реструктуризації боргів боржника розробленого відповідно до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема із зазначенням інформації про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, та надати відповідні докази в обґрунтування зазначених даних, то представник заявника стверджує, що системний аналіз приписів статей 116, 123, 124 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що проект плану реструктуризації боргів, що додається боржником до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, набуває ознак власне плану реструктуризації боргів боржника, який може бути поданий для схвалення зборам кредиторів, лише після включення до такого проекту всіх передбачених законом обов`язкових положень, зміст яких має ґрунтуватися на компромісі між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань, з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника. На виконання зазначеної норми боржником підготовлено проект Плану реструктуризації боргів, який був наданий разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та в якому зазначається сума вимог кредиторів, що підлягає реструктуризації відповідно до цього плану реструктуризації боргів боржника, яка станом на день звернення до господарського суду становить 967 063, 81 грн.
Також представник боржника вказує, що боржник на стадії підготовки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та документів до цієї заяви не може обґрунтовано та чітко зазначити всі умови, порядок та строки проведення реструктуризації боргів, тож підготовка остаточного Плану реструктуризації боргів боржника здійснюватиметься в процесі процедури реструктуризації боргів боржника за безпосередньою участю арбітражного керуючого та з дотриманням всіх вимог щодо змісту Плану реструктуризації боргів, зазначених в статті 124 КУзПБ.
Суд першої інстанції, розглянувши відповідну заяву, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів, оскільки до заяви не надано доказів відмови в наданні відповідної інформації від тих кредиторів, до яких заявником був направлений запит, тобто, не надано доказів в підтвердження неможливості отримати цей доказ самостійно, що не відповідає положенням статті 81 ГПК України.
Одночасно місцевий господарський суд встановив, що подання боржником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредитного звіту, а також не в повному обсязі кредитних договорів, на які посилається ОСОБА_1 у конкретизованому списку кредиторів як на підставу виникнення боргу, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості у визначеному в заяві розмірі (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання. Вказавши про ненадання заявником повного та вичерпний переліку фінансових зобов`язань перед кредиторами, зокрема щодо ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "ФК Єапб", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Кредит - Капітал", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Сіроко Фінанс", ТОВ "ФК "Преміум Актив" та ТОВ "Алекс Кредит" із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; а також належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, суд зазначив про невиконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23.
Одночасно суд першої інстанції зазначив про ненадання заявником інформації щодо обставин, які спричинили неплатоспроможність, зокрема доказів знаходження на утриманні у боржника будь-яких осіб, доказів наявності хвороби чи стану який може стати підставою для призначення особі статусу інваліда або призначення відповідного лікування, доказів звернення до відповідних медичних установ із будь-якими скаргами на стан здоров`я; а також ненадання проекту плану реструктуризації боргів боржника розробленого відповідно до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, з зазначенням інформації про всі доходи боржника, у тому числі доходів, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, та наданням відповідних доказів в обґрунтування зазначених даних.
Проаналізувавши повторно матеріали справи колегія суддів погоджується з відповідними процесуальними діями Господарського суду Харківської області з огляду на таке.
Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.
Як вбачається з пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.
Призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.
У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.
За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.
Тобто, КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.
За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).
Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:
- подати суду конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);
- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).
За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.
На підставі зазначено, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Слід зауважити на тому, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Колегія суддів наголошує, що у справах про банкрутство (у тому числі неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.
Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання боржником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредитного звіту, а також не в повному обсязі кредитних договорів, на які посилається ОСОБА_1 у конкретизованому списку кредиторів як на підставу виникнення боргу, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості у визначеному в заяві розмірі  (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.
За твердженням апелянта, кредитна історія відображує повністю фінансові зобов`язання боржника. Поряд з цим ним подано обґрунтовану заяву про витребування у ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр",  ТОВ "Алекскредит", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", ТОВ "Фінтаргет", ТОВ "Качай Гроші", ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів", ТОВ "Смартівей Юкрейн", ТОВ "ФК Нові Кредити" та ТОВ "Інвеструм Груп" копії кредитних договорів згідно з якими були видані кредити чи інші позики на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; копії факторингових договорів та-чи договорів переуступки права вимоги згідно яких Кредитори отримали право вимоги боргу до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (за наявності); детальну довідку про наявність заборгованості по кредитним чи іншим борговим зобов`язанням із зазначенням загальної суми боргу, суми основного боргу (тіла кредиту), відсотків та штрафних санкцій (детальний розрахунок) по Боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Апелянт звертає увагу, що останній не міг надати до суду першої інстанції докази відмови фінансових установ, зокрема ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", у надані витребуваної документації, оскільки такі запити були проігноровані останніми.
На підставі чого вказує про наявність підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України.
Втім колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта з огляду на таке.
При зверненні з клопотанням про витребування доказів ОСОБА_1 вказує, що не може самостійно надати зазначені документи, оскільки на його запити від 17.10.2023 та 26.10.2023, які направлялись відомим кредиторам, не всі надали запитувану інформацію та відповіді не надали.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Так, заявник просить в наданій заяві витребувати відповідну інформацію у ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр",  ТОВ "Алекскредит", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", ТОВ "Фінтаргет", ТОВ "Качай Гроші", ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів", ТОВ "Смартівей Юкрейн", ТОВ "ФК Нові Кредити", ТОВ "Інвеструм Груп" та зазначає, що звертався до вказаних установ самостійно, проте відповіді не отримав.
До матеріалів заяви додані відповідні запити від 17.10.2023 та від 26.12.2023, які направлялись  кредиторам на їх електронні адреси. Судом встановлено, що із викладеного в заяві переліку кредиторів, зазначені запити направлялись не всім особам. 
Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф", стосовно зазначених фінансових установ  не зазначено жодних заходів, що вживались особою для отримання доказів самостійно, лише міститься посилання на те, що така інформація не надається. 
Посилання апелянта на те, що він міг надати до суду першої інстанції докази відмови фінансових установ, зокрема ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "Торгово-інвестиційна компанія", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Авентус Україна", ТОВ "Маніфою", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "ФК Кіф" в силу ігнорування останніми, є необґрунтованими, оскільки визначальним є надання заявником саме доказів направлення таких запитів даним фінансовим установам, що не було надано особою.
На підставі наведеного, Господарський суд Харківської області дійшов законного висновку про ненадання заявником доказів в підтвердження неможливості отримати цей доказ самостійно. 
За змістом ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За таких обставин, у зв`язку із недотриманням положень статті 81 ГПК України, місцевий господарський суд правомірно відмовив  в задоволенні заяви заявника про витребування доказів.
У зв`язку з чим Господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про ненадання заявником повного та вичерпний переліку фінансових зобов`язань перед кредиторами, зокрема щодо ТОВ "Тайгер Фінанс", ТОВ "ФК Єапб", ТОВ "Стар Файненс Груп", ТОВ "Кредит - Капітал", ТОВ "Сос Кредит", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Сіроко Фінанс", ТОВ "ФК "Преміум Актив" та ТОВ "Алекс Кредит" із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; а також належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а отже і невиконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23 у відповідній частині.

Поряд з цим, відповідно п. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). При цьому вимоги до такого проекту плану реструктуризації визначені статтею 126 КУзПБ.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 126 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).
Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.
Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.
Колегія суддів, дослідивши наданий ОСОБА_1 проект плану реструктуризації зазначає, що боржник вказує обставинами, які спричинили неплатоспроможність боржника - економічну ситуація в країні, підсилена спалахом пандемії нової коронавірусної інфекції, накопичення великої кількості грошових зобов`язань, недостатність доходу та майна, наявність утриманців, які фінансово залежать від боржника, хвороба, яка є підставою для встановлення боржнику інвалідності.
Суд першої інстанції в ухвалі від 03.01.2024 про залишення заяви без руху зобов`язав боржника повідомити про обставини, що стали підставою звернення до суду, отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора, та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.
Разом з тим, жодних доказів в підтвердження наведеної інформації щодо обставин, які спричинили неплатоспроможність боржником суду не надано, зокрема не надано доказів знаходження на утриманні у боржника будь-яких осіб, доказів наявності хвороби чи стану який може стати підставою для призначення особі статусу інваліда або призначення відповідного лікування, доказів звернення до відповідних медичних установ із будь-якими скаргами на стан здоров`я.
Господарський суд Харківської області доцільно звернув увагу на зміст проекту плану реструктуризації, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначає, що він розраховує отримувати щомісячний доход у розмірі 6 500,00 грн, 2 000,00 грн з яких виділятиметься на погашення вимог кредиторів, а 4 500,00 грн залишатиметься боржникові на задоволення власних побутових потреб. 
При цьому заявник зазначає, що він не працює та не має офіційного джерела доходів. Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 матиме доход у зазначеному розмірі 6 500,00 грн та джерело такого доходу заявник не надав. 
У зв`язку з чим Господарський суд Харківської області в ухвалі від 03.01.2024 законно витребував у заявника проект плану реструктуризації боргів боржника розроблений відповідно до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства з відображенням інформації про всі доходи боржника, у тому числі доходів, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, та наданням відповідних доказів в обґрунтування зазначених даних.
Проте ОСОБА_1 такого плану не надав, представник заявника лише звернув увагу суду, що на його думку такого плану на етапі прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не потребується.
У зв`язку з чим Господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про ненадання заявником 1)доказів наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2)проекту плану реструктуризації боргів боржника, розробленого відповідно до ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, з зазначенням інформації про всі доходи боржника, у тому числі доходів, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, та надання відповідних доказів в обґрунтування зазначених даних, а отже і  невиконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23 у відповідній частині.
Східний апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції неправильно застосував приписи ст. 116 КУзПБ та помилково зобов`язав заявника надати копії документів, які за законом не вимагаються. 
Колегія суддів зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.
Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризація зобов`язань. 
Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.
Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76 - 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.
Часткове погашення взятих фізичною особою на себе зобов`язань (за кредитними договорами, копії яких боржником вибірково надано до матеріалів справи) не призводить до визначеної мети - повного відновлення фінансового стану боржника, оскільки суд позбавлений можливості встановити наявність або відсутність, визнати та реструктуризувати (визнати погашеною) кредиторську заборгованості без дослідження відповідних доказів, а також зазначене не відповідає приписами ст.ст. 115, 116 КУзПБ.
У даному випадку заявник навів підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначив суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надав до матеріалів справи (або надав неналежної якості), тобто не підтвердив належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. 
Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо аргументів апелянта про те, що згідно положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність закон вимагає лише наявність підстав для відкриття такого провадження, а не надання всіх первинних документів, то колегія суддів зазначає, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 КУзПБ).
Питання щодо призначення підготовчого засідання господарського суду, в якому перевіряється наявність підстав визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ та приймається рішення про відкриття справи про неплатоспроможність або відмову у відкритті справи вирішується судом виключно після прийняття заяви про неплатоспроможність та лише у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
У даному ж випадку звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявником не надано документального підтвердження наявності, а також строку виконання зобов`язань за наведеними вище кредитними договорами та договорами позики. Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.
Таким чином, оскільки на стадії прийняття господарським судом та перевірки форми та змісту заяви про неплатоспроможність, а також на етапі вирішення питання щодо можливості призначення підготовчого засідання зміст заяви не відповідав вимогам ч. 3 ст. 162 ГПК України та ст.ст. 115 - 116 КУзПБ, зазначена заява не могла бути прийнята до розгляду та підлягала залишенню без руху до виправлення недоліків та подання суду відповідних доказів.
Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.
Ураховуючи те, що заявником вказані в ухвалі Господарського суду Харківської області від 03.01.2024 у справі № 922/5486/23 усунуто не було, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для повернення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі ст. 174 ГПК України.

Стосовно доводів скаржника про відсутність у ст. 38 КУзПБ такої підстави для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - боржника, як відсутність кредитних договорів чи договорів позики або витягів з правил надання банківських послуг, колегія суддів зауважує, що в силу приписів ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється також положеннями ГПК України, які (ст. 174) і стали підставою для повернення заяви. 
В свою чергу норма ст. 38 КУзПБ визначає перелік спеціальних підстав для повернення заяви про неплатоспроможність та не виключає можливість застосування загальних положень ст. 174 ГПК України щодо наслідків усунення недоліків заяви та їх не усунення. 
Таким чином, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній ухвалі суду висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Харківської області від 16.01.2024 у справі № 922/5486/23 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.01.2024 у справі № 922/5486/23 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 22.02.2024.

Головуючий суддя                                                                     В.В. Россолов

Суддя                                                                                          Н.О. Мартюхіна  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян