ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/5223/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці
на додаткове рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 10 липня 2023 року (головуючий суддя: Дєєв М.В.), по адміністративній справі №160/5223/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ЗЕКОР» до  Дніпровської митниці про визнання протиправним рішення та картки відмови,  

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ЗЕКОР» (далі ТОВ «ПАРТНЕР ЗЕКОР») до відповідача Дніпровської митниці про визнання протиправним рішення та картки відмови задоволено, визнане протиправним та скасоване рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110150/2022/000063/1 від 23.12.2022 року, визнана протиправною та скасована картка відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000205.  На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті витрати по сплаті судового збору в сумі 5368,00 грн. 
Позивач 27.06.2023 року  звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь ТОВ «ПАРТНЕР ЗЕКОР» з Дніпровської митниці  витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн. 
Додатковим рішенням суду першої інстанції від 10.07.2023 року  заяву задоволено частково, стягнуто на користь позивача  за рахунок бюджетних асигнувань   Дніпровської митниці витрати на правничу допомогу  у розмірі 6  000 грн.
Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення, та відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції додаткового рішення, в зв`язку з чим просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо часткового відшкодування Дніпровською митницею судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, колегія суддів виходить з наступного.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або під-лягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.6,7  ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами;
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.  
За правилами ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа;
          розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її ви-рішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Матеріали справи свідчать, що заявлені позивачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 22.07.2021 року з  Адвокатським бюро «Анастасії Дударенко», актами приймання передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги  №1-09/03 від 09.03.2023 року, актом №1-5223  від 18.04.2023 року, копією платіжної інструкції №505 від 09.03.2023 року, рахунками №1-09/03 від 09.03.2023 року, №1-5223 від 18.04.2023 року (а.с.65-71,117).
Суд першої інстанції, застосувавши згідно ч.5 ст.242 КАС України правові висновки Верховного Суду по справам № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 року, № 640/16295/21 від 08.03.2023 року, з урахуванням обсягу наданої позивачу правничої допомоги, частково задовольнив заявлені вимоги про відшкодування правничої допомоги, та правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань  відповідача у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму 6 000,0 грн. 
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування додаткового рішення відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
          Керуючись ст. 252, 315, 316, 321, 322 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці  - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 10 липня 2023 року  по адміністративній справі №160/5223/23-  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий