ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/24405/23
Провадження № 33/4820/168/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду                 Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання         Півовара В.О.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника                                                                 Крука А.С. 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року, якою
закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП;
     провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою:  АДРЕСА_2 , за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, та

ВСТАНОВИЛА:

 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини
 
       Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 08.09.2023 року о 12 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Зарічанська, 18, керуючи транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
        ОСОБА_3 08.09.2023 року о 12 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Зарічанська, 18, керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху, не переконалася що це буде безпечно та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював об`їзд у попутному напрямку. Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
       Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.  Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 3786 грн.40 коп. витрат за проведення експертизи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

       Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2024 року та постановити нове судове рішення, яким розглянути вказану адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, встановивши в його діях вину та склад правопорушення, що спричинило дорожньо - транспортну пригоду 08.09.2023 року, адміністративну справу стосовно неї - ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
        На обґрунтування апеляційний вимог зазначає, що дана постанова суду ухвалена з невідповідністю висновків обставинам справи та дослідженим доказам, та з неправильним застосуванням норм процесуального і матеріального права. Зокрема судом не повно, не об`єктивно і не всебічно з`ясовано обставин, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи.
       Вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.
       На думку апелянта, причиною виникнення ДТП стало те, що водій ОСОБА_2 порушив вимогу горизонтальної розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху та не дотримався вимог п. 14.6 Правил, в яких визначено, що обгін заборонено ближче ніж за 50м перед пішохідним переходом і, що відповідно до установлених п.8.5.1. Правил, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.
       Вказує, що водій ОСОБА_2 , рухаючись позаду водія ОСОБА_3 мав дотримуватись безпечного інтервалу починаючи маневр обгону автомобіля «Audi», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_2 за порушення ним п.13.3 Правил. Тому, винним в даній пригоді є саме водій ОСОБА_4 , який рухався не у своїй смузі для руху (прямуючи назустріч), не дотримався бокового інтервалу проявив неуважність та спричинив ДТП.
       Крім того, визначене на схемі ДТП місце першочергового зіткнення двох автомобілів не відповідає дійсності, про що також відображає зміст висновку експерта.
       Наголошує, що у своєму висновку судовий експерт відзначив, що експертне дослідження проводиться у умовно-достовірній формі. Ступінь достовірності висновку експерта може бути визначений судом на підставі оцінки достовірності фактичних даних, використаних в процесі дослідження. Натомість, суд вдався лише дослідити висновок експерта з точки зору дій лише водія «Audi».

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Крук А.С. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року, закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП., встановивши у його діях вину та склад правопорушення, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, оскільки у висновку експерта зазначено, що ОСОБА_5 порушив вимоги ПДР, вважають що саме ці порушення перебувають у причинному зв`язку з ДТП. 
У судовому засіданні особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2024 року просив залишити без змін, показавши, що його максимальна швидкість перед ДТП була 25 км/год, він об`їзжав автомобіль «Audi», який стояв та почув удар в бік та відразу мотор заглух, наполягав, що він не бачив наміру «Audi» змінити напрямок руху, оскільки коли проїзжав повз автомобіль стояв за автобусом.
Заслухавши особу, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Кучерявого О.В., які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, особу, стосовно якої закрито адміністративне провадження ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує, що саме від її дій сталася ДТП та вважає, що ОСОБА_2 першочергово порушив ПДР, тому від його дій настала ДТП, просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, а адміністративну справу стосовно неї за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись також на невідповідність обставинам схеми ДТП та місця зіткнення, вважаючи, що зіткнення відбулося на її полосі руху, а не на зустрічній.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі. 
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею дотримані.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.
Зі змісту сформульованої у ст.124 КУпАП диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з цим під час розгляду справи вказаної категорії потрібно ретельно з`ясовувати: 1) у чому саме полягали названі у цій статті порушення; 2) які норми правил безпеки дорожнього руху не додержано; 3) чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом наслідками, що настали.
Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №081597 та серії ААД №081598 від 08 вересня 2023 року (а/с 1, 13), з доданою схемою місця ДТП за участю ОСОБА_1 (а/с 16) та ОСОБА_2 (а/с 4), письмові пояснення ОСОБА_1 (а/с 6,17) та ОСОБА_2 (а/с 5, 18), оглянувши відеозапис події ДТП між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а/с 7, 19), фототаблицю (а/с 29-41), висновок судової автотехнічної (інженерно-транспортної) експертизи №СЕ/19-123-23/11749-ІТ від 15.12.2023 року, вислухавши в судовому засіданні поясненняОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин та механізму ДТП, допитавши у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який будучи інспектором патрульної поліції здійснював виїзд на місце ДТП, встановила  відсутність вини водія ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, що дорожньо-транспортна подія сталася внаслідок дій ОСОБА_1 , яка 08 вресня 2023 року о 12.30 год. в м. Хмельницькому по вул. Зарічанська, 18, керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , порушила п.10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху, перед початком руху, не переконалася що це буде безпечно, скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював об`їзд у попутному напрямку, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Протокол про адміністративне правопорушення має доказову силу лише у сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол. 
Наведені судом докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тоді як дії водія  ОСОБА_2 , який також  порушив правила дорожнього руху, не перебували у причинному зв`язку з наслідками у вигляді майнової шкоди в результаті зіткнення транспортних засобів.
Так, з висновку проведеної за клопотанням захисника Чук (Синельник) А.М. в ході судового розгляду судової автотехнічної експертизи № №СЕ/19-123-23/11749-ІТ від 15.12.2023 року (а/с 65-70) вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів «Renault Master», н.з. НОМЕР_1 та «Audi», н.з. НОМЕР_2 , знаходиться на зустрічній (відносно напрямку руху) смузі, на відстані близько 0,8 - 0,72м від осьової лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1.
       В момент первинного контакту автомобіль «Audi», н.з. НОМЕР_2 , лівою бічною частиною переднього бампера та переднім лівим крилом контактував із правою задньою нижньою частиною кабіни та правим переднім нижнім кутом вантажної платформи автомобіля «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 .
       В момент виїзду автомобіля «Audi» н.з. НОМЕР_2 на смугу зустрічного руху, автомобіль «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 , з більшою швидкістю, вже рухався по ній.
        З технічної точки зору, в ситуації, що розглядається в діях водія автомобіля «Renault Master», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачаються невідповідність вимогам лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, у діях водія автомобіля «Audi» н.з. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України.
       При цьому невідповідності дій водія автомобіля «Audi», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , вимогам п.10.1 ПДР, пов`язані із створенням небезпеки для руху водію автомобіля «Renault Master», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , сформували достатні умови для виникнення події, що з технічної точки зору, свідчить про наявність причинного зв`язку між фактичними діями водія ОСОБА_3 і подією, яка настала. Встановити, чи мав водій автомобіля «Renault Master н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху, чи відповідали дії водія автомобіля «Renault Master» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та чи знаходяться ці невідповідності у причинному зв`язку із виникненням розглядаємої ДТП не вдається можливим через недостатність заданого комплексу вихідних даних.
       Так, пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Вважаю неспроможними доводи ОСОБА_1 на те, що вона не порушила вимоги п.10.1 ПДР, тільки виконувала об`їзд автобуса та не виїзжала на зустрічну смугу, що це водій ОСОБА_2 порушив вимоги лінії  горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху та п.13.3 ПДР, тому в ДТП винен саме водій ОСОБА_8 , а в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, оскільки її доводи спростовуються наявними та дослідженими судом доказами, в тому числі і висновком експерта.
Звертаю увагу, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, які не перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо транспортної події не тягнуть адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тоді як порушення ним вимог п.13.3 ПДР не знайшло підтвердження під час розгляду адміністративної справи щодо нього.
Таким чином, як в суді першої інстанції, так і ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 при виконання обїзду маршрутного транспортного засобу повина була пекреконантися у безпечності такого маневру та врахувати, що перед початком зміни нею напрямку руху це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, тобто діяти відповідно до вимог п.10.1.ПДР. Невиконання вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 і призвело до зіткнення з транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку та здійснював обгін, при цьому на час зіткнення автомобіль «Renault Master» перебував повністю на зустрічній смузі, місце зіткнення знаходиться на зустрічній (відносно напрямку руху) смузі, на відстані близько 0,8 - 0,72м від осьової лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1.
Доводи апеляційної скарги, про те, що винуватцем ДТП та зіткнення транспортних засобів є водій автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який рухався не у своїй смузі для руху (прямуючи назустріч), не дотримався бокового інтервалу проявив неуважність та спричинив ДТП, вважаю неспроможними, які не знайшли підтвердження в ході розгляду, як в суді першої, так і апеляційної інстанції та спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами та розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Отже, треба зазначити, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
         Враховуючи наведене вважаю, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, порушення останньою п. 10.1 Правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів.
Згідно зі статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18, у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.
Вказана правова позиція Верховного Суду може бути застосована при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.        
Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  із урахуванням вимог, передбачених статтею 38 КУпАП правомірно закрив провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останньої у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя