У х в а л а
5 березня 2024 року
м. Київ
Справа № 686/12304/23
Провадження № 61-2218ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)
на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року 
у справі за позовом Комунального підприємства «Управляюча муніципальна компанія «Центральна» Хмельницької міської ради (далі - позивач) до ОСОБА_2 , скаржниці, ОСОБА_3 (далі - відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком і
в с т а н о в и в:
1.           У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідачів 6 328,32 грн заборгованості за спожиті послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 1 серпня 2021 року до 1 травня 2023 року включно відповідно до їхніх часток у майні. Мотивував так:
-                  відповідачі у власності мають квартиру АДРЕСА_1 . Скаржниці належить 1/2 частки квартири, іншим відповідачам - по 1/4 частки;
-                  29 червня 2021 року співвласники будинку провели загальні збори, за рішенням яких уклали з позивачем договір про надання послуг з управління цим будинком. Договір передбачав плату за послуги у розмірі 4,88 грн за квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Додаткова угода від 20 серпня 2021 року передбачила плату у розмірі 6,16 грн за квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення;
-                  квартира відповідачів розташована на першому поверсі житлового будинку. Вони не користуються ліфтом. Плата за послуги з управління складала з 29 червня 2021 року 3,87 грн, з 1 вересня 2021 року - 5,15 грн за квадратний метр загальної площі житлового приміщення;
-                  відповідачі є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, тому зобов`язані платити за надані їм послуги залежно від їхньої частки у майні будинку.
2.           29 вересня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив: стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача за період з 1 серпня 2021 року до 1 травня 2023 року по 1 582,08 грн заборгованості за спожиті послуги, по 671,00 грн судового збору, по 1 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а зі скаржниці - 3 164,16 грн заборгованості за спожиті послуги, 1 342,00 грн судового збору та 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3.           11 січня 2024 року Хмельницький апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове - про часткове задоволення позову: стягнув зі скаржниці на користь позивача 3 559,68 грн заборгованості за спожиті послуги за період з 1 серпня 2021 року до 1 травня 2023 року, 503,25 грн судового збору та 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а з ОСОБА_3 - 1 186,56 грн заборгованості за спожиті послуги, 503,25 грн судового збору та 1 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовив.
4.           11 лютого 2024 року скаржниця надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове рішення - про відмову в позові.
5.           Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
5.1.       Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
5.2.       Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
5.3.       Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
5.4.       Предметом спору є стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. Ціна позову становить 6 328,32 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
5.5.       Випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можливо оскаржити у касаційному порядку, скаржниця не зазначила. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
6.           Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).
6.1.       Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
6.2.       Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).
6.3.       «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).
6.4.       Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 рокуу справі«Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).
6.5.       Скаржниця отримала доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мала можливість навести аргументи та докази проти позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом(частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.
6.6.       Скаржниця подала касаційну скаргу на судове рішення, яке за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За наведених умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність права скаржниці на доступ до суду.
Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства управляюча муніципальна компанія «Центральна» Хмельницької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.
2.     Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді:	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	М. М. Русинчук