П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/12501/23                         Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович   
                           Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
10 січня 2024 року                                                                                            м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

1.1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 16.03.2023 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

1.2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати періоди проживання та роботи в зоні гарантованого добровільноо відселення з 01.06.1987 року по 12.07.1987 року, з 15.05.1988 року по 14.06.1988 року, з 01.01.1987 року по 12.01.1987 року, 13.07.1987 року по 31.08.1987 року та з 01.01.1988 року по 12.01.1998 року та призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 26.01.2023 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, на день аварії по 26.08.1986 року, з 01.01.1991 року проживала і працювала на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення. Апелянт зауважує, що в період з 01.09.1986 року по 05.07.1988 року навчалася в Бердичівському педагогічному училищі, але на канікулах проживала в батьків і проходила педагогічну практику в дитячому садку в селі Підлуби на той час Ємільчинського району, що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення

5. З досягненням 54 річного віку та за наявності страхового стажу більше ніж 31 рік Позивач звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 16.03.2023 року Відповідач відмовив у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що в зоні добровільного (гарантованого) відселення Позивач прожила менше 3 років. 

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (02.03.2023 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

7. Згідно долученої до позову копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 06.04.2023 року до реєстрації шлюбу (24.11.1990р.) прізвище Позивача було - ОСОБА_2 .

8. Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, такі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки від 17.02.2023 року про реєстрацію та постійне проживання в с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області в періоди з 26.04.1986року по 01.09.1986 року, з 06.07.1988 року по 01.12.1990 року;

- копія характеристики колгоспу ім.леніна с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області про проходження практики з 01.06.1987 року по 12.07.1987 року в дитячому садку "Сонечко";

- копія трудової книжки колгоспника.

9. До позову Позивачем також долучено:

- копія довідки Бердичівського педагогічного фахового коледжу від 13.04.2023 року №217 на підтвердження проходження педагогічної практики з 01.06.1987 року по 12.07.1987 року в дитячому садку "Сонечко" (с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області) та з 15.05.1088 року по 14.06.1988 року в дитячому садку №2 (с.Руденька, Ємільчинського району, Житомирської області);

- копія довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 21.03.2023року №5 на підтвердження роботи на посаді вихователя з 18.05.1088 року по 13.06.1988 року в дитячому садку №2 (с.Руденька, Ємільчинського району, Житомирської області);

- копія довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 28.04.2023 року №552 про реєстрацію та постійне проживання в с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області в періоди з 26.04.1986 року по 01.09.1986 року, з 06.07.1988 року по 01.12.1990 року.

10. З досягненням 54 річного віку та за наявності страхового стажу більше ніж 31 рік Позивач звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 

11. Листом від 16.03.2023 року Відповідач відмовив у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що в зоні добровільного (гарантованого) відселення Позивач прожила менше 3 років. 

12. Таку відмову Позивач вважає протиправною.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

15. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

16. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004.

17. Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

18. Статтею 55 Закону визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

19. Приписами пункту 2 частини 1 статті 55 Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

- особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - зменшення віку передбачено на 3 роки * та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більш 6 років (абзац 4).

20. Згідно із приміткою до зазначено пункту, початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

21. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

22. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (02.03.2023 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

23. Згідно долученої до позову копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 06.04.2023 року до реєстрації шлюбу (24.11.1990р.) прізвище Позивача було - ОСОБА_2 .

24. Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, такі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки від 17.02.2023 року про реєстрацію та постійне проживання в с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області в періоди з 26.04.1986року по 01.09.1986 року, з 06.07.1988 року по 01.12.1990 року;

- копія характеристики колгоспу ім.леніна с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області про проходження практики з 01.06.1987 року по 12.07.1987 року в дитячому садку "Сонечко";

- копія трудової книжки колгоспника.

25. До позову позивачем також долучено:

- копія довідки Бердичівського педагогічного фахового коледжу від 13.04.2023 року №217 на підтвердження проходження педагогічної практики з 01.06.1987 року по 12.07.1987 року в дитячому садку "Сонечко" (с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області) та з 15.05.1088 року по 14.06.1988 року в дитячому садку №2 (с.Руденька, Ємільчинського району, Житомирської області);

- копія довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 21.03.2023року №5 на підтвердження роботи на посаді вихователя з 18.05.1088 року по 13.06.1988 року в дитячому садку №2 (с.Руденька, Ємільчинського району, Житомирської області);

- копія довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 28.04.2023 року №552 про реєстрацію та постійне проживання в с.Підлуби Ємільчинського району Житомирської області в періоди з 26.04.1986 року по 01.09.1986 року, з 06.07.1988 року по 01.12.1990 року.

26. В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 3 роки.

27. Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

28. Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 3 роки мають особи, які постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за наявності одночасно двох умов:

- постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

- постійного проживання чи роботи в цій зоні станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років.

29. Позивачем до позову долучено докази на підтвердження її проживання на території зони добровільного (гарантованого) відселення на день аварії та певні періоди проживання та роботи з моменту аварії по 01.12.1990 року.

30. Як вірно зазначив суд першої інстанції, що окремі періоди проживання та окремі періоди роботи Позивача на території зони добровільного (гарантованого) відселення не можна розцінювати як постійне проживання та постійну роботу в розумінні ст.55 Закону № 796-XII.

31. В розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.

32. Тобто, наявне у позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років.

33. Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. N 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) с.Підлуби та с.Реденька Ємільчинського району Житомирської області відносяться до зони добровільного (гарантованого) відселення.

34. Зазначене свідчить, що наявне у позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) надає підстави для віднесення позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на три роки.

35. В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII призначення Позивачу спірної пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років можливе за наявності, окрім факту проживання у зоні добровільного (гарантованого) відселення на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року, ще додатково 6 років (1 рік за кожні два роки) проживання або праці на цій території станом на 01.01.1993 року.

36. Разом з тим, долучені до позову копії документів (наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) свідчать, що Позивач з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року сумарно прожила у зоні добровільного (гарантованого) відселення не більше ніж три роки.

37. Зазначене свідчить, про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки, а не на 6 років, що при досягненні 54 річного віку не надає право на призначення пенсії за віком з часу звернення (26.01.2023 року).

38. Як вже зазначалося судом, наявне у позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років.

39. Разом з тим, такий статус Позивачем помилково сприймається як автоматичне додаткове, окрім зазначеного періоду, підтвердження умовного проживання чи умовно праці (навчання) Позивача в зоні гарантованого добровільного відселення ще не менше трьох років.

40. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не відповідає усім умовам, які є необхідними для прийняття відповідачем рішення про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку (відсутня початкова величина та станом на 1 січня 1993 року не прожив або не відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років), а відтак відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії .

41. Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.
42. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

43. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

44. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

45. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

46.  Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

47.  Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.