КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
33/824/1231/2024             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                          Справа № 369/20245/23
21 лютого 2024 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В.
при секретарі Смолко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бузурного Дмитра Вікторовича на постанову Києво- Святошинського суду Київської області від 08 червня 2023 року в справі про  адміністративне правопорушення  за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -
в с т а н о в и в:
Постановою Києво- Святошинського суду Київської області від 08 червня 2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за відсутності в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 18 січня 2024 року захисник  ОСОБА_1 адвокат Бузурний Дмитро Вікторович подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського суду Київської області від 08 червня 2023 року та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що 14 листопада 2023 року відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол серія BAB №934958 в якому зазначено склад адміністративного правопорушення: дату, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення.
Вказує на те, що відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення поліцейським ВРПП Бучанського РУП рядовим поліції ОСОБА_3 було прийнято заяву, в якій вона повідомила про те, що 14 листопада 2023 року в АДРЕСА_1 близько 15 год. 00 хв. її колишнім чоловіком ОСОБА_2 було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме штовхав її, ударив в обличчя рукою, ображав нецензурною лайкою та закрив в квартирі. 
Зазначає, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 підтверджує той факт, що 14 листопада 2023 року він відійшов до лікарні, повернувся о 15.00 год. Окрім того, в поясненнях та клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення визнає факт постійних сварок між ним та ОСОБА_1 з приводу визначення способу участі батьків у вихованні дитини та її місця проживання. 
Вказує на те, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки Інструкція не вимагає опису усіх ознак (елементів) юридичного складу адміністративного правопорушення, а саме графа протоколу обмежена до кількості можливих символів для заповнення, що викликає можливість виписати усі ознаки (елементи) юридичного складу, в тому числі дію чи бездіяльність, тощо. В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 було вчинено психологічне та фізичне насильство. 
В судове засідання ОСОБА_2 та/або його захисник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому вважає за можливе розглядати справи за відсутності ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 та її захисник Бузанов Дмитро Вікторович в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді  Кафідової О.В.,  пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах  доводів   апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений  доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП , оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934958, складеного інспектором СРПП ВП № 1 Бучанського РУП лейтенантом поліції Осіловим Ігорем Сергійовичем, 14 листопада 2023 року, о 15 год 01 хв. та близько 15 год. 55 хв.  громадянин ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 за адресою:  АДРЕСА_1 .  Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих  працівникам поліції  вбачається, що 14 листопада 2023 року останній перебував в себе в дома зі своєю колишньою дружиною, яка прийшла на зустріч з їх сином. Зазначив, що в Києво- Святошинському районному суді Київської області розглядається спір стосовно визначення місця проживання дитини. Вказував на те, що 14 листопада 2023 року відійшов до лікарні, а повернувшись до дому о 15 год. 00 хв., ОСОБА_1 влаштувала сварку, агресивно поводила себе, висловлювалась нецензурною лайкою в присутності дитини. Він намагався заспокоїти колишню дружину, проте вона нереагувала та викликала поліцію. Після приїзду патрульної поліції ОСОБА_1 покинула його квартиру.
Із письмових пояснень ОСОБА_1 наданих  працівникам поліції  вбачається, що 14 листопада 2023 року близько 12 год. 20 хв. її колишній чоловік закрив її разом зі спільною дитиною в квартирі. Коли почалась повітряна тривога вона зателефонувала ОСОБА_2 , проте не змогла до нього додзвонитись і тоді викликала поліцію. Коли приїхала поліція, ОСОБА_2 був вже дома та почав себе агресивно поводити. ОСОБА_2 штовхнув її в присутності співробітника поліції, а в подальшому, коли вони були в кімнаті (співробітник поліції залишився в коридорі) вдарив її рукою. Вказує на те, що не в перше, коли колишній чоловік закриває її з дитиною вдома, ображає та принижує її. Вважає, що такі дії негативно впливають на їх сина. Зазначає, що між нею та її колишнім чоловіком існує судовий спір з приводу визначення місця проживання дитини. 
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 14 листопада 2023 року, поліцейським ВРПП Бучанського РУП, рядовим поліції Садовим Юрієм Ігоровичем було прийнято усну заяву у гр. ОСОБА_1 відповідно до якої вона повідомила, що  14 листопада 2023 року в АДРЕСА_1 близько 15 год. 00 хв. колишнім чоловіком ОСОБА_2 було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме штовхав її, вдарив в обличчя рукою, ображав нецензурною лайкою та закрив в квартирі.
14 листопада 2023 року поліцейським ВРПП Бучанського РУП, рядовим поліції Садовим Ю.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934957, відповідно до якого 14 листопада 2023 року, в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 близько 16 год. 00 хв. вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до даних розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень (справа № 369/20246/23) постановою  Києво- Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , за ч.1ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності,складу адміністративного правопорушення.
Зазначена постанова в суді апеляційної інстанції не оскаржувалась. 
Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, які саме дії були вчинені ОСОБА_2 , внаслідок чого було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП  полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, не виконала терміновий заборонний припис, який стосовно неї був винесений, або  не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання  шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Фізичне насильство  - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру(п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Таким чином, під домашнє насильство, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Під домашнє насильство фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, які завдають шкоди фізичному здоров`ю потерпілої особи.
В судовому засіданні, яке відбулось 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 підтвердила той факт, що між нею та ОСОБА_2 існує тривалий конфлікт з приводу визначення місця проживання їх дитини. ОСОБА_1 зазначила, що 14 листопада 2023 року її колишній чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме зачинив її з дитиною в квартирі та пояснила, що в квартиру ОСОБА_2 вона прийшла добровільно, та продовжує приходити до дитини, оскільки проживає поруч. Зазначила, що це був не перший випадок, коли її колишній чоловік зачиняв її дома з дитиною. 
Аналізуючи надані сторонами пояснення, наявні в матеріалах справи докази суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час і суть адміністративного правопорушення.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях  ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Отже, у ході складання протоколу можливість настання психологічної шкоди потерпілому встановлена не була, та як наслідок, в протоколі не зазначена,що не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що що 14 листопада 2023 року відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол серія BAB № 934958 в якому зазначено склад адміністративного правопорушення: дату, час, місце вчинення і суть учиненого.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення поліцейським ВРПП Бучанського РУП рядовим поліції ОСОБА_3 було прийнято заяву, в якій вона повідомила про те, що 14 листопада 2023 року в АДРЕСА_1 близько 15 год. 00 хв. її колишнім чоловіком ОСОБА_2 було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме штовхав її, ударив в обличчя рукою, ображав нецензурною лайкою та закрив в квартирі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки апелянт посилається на протокол про прийняття її усної заяви, тобто в даному протоколі зафіксовано лише її доводи, які стали підставою для виклику співробітників поліції. Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.
Також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги відносно того, що в поясненнях та клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення визнає факт постійних сварок між ним та  ОСОБА_1 з приводу визначення способу участі батьків у вихованні дитини та її місця проживання, оскільки наявність спору між сторонами не заперечує і сама апелянт. Сам по собі факт наявності спору між колишнім подружжям не може бути розцінений судом, як доказ вчинення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 домашнього насильства. 
Отже, висновок судді місцевого суду щодо закриття провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Бузурного Дмитра Вікторовича.
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
                                         
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бузурного Дмитра Вікторовичазалишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського суду Київської області від 08 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

Суддя: