ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року	Львів	Справа № 500/6647/23 пров. № А/857/25216/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Довга О.І., Матковської З.М.,   

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року (ухвалене головуючим – суддею Мартиць О.І. у м. Тернопіль) у справі № 500/6647/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування відомостей про складові заробітної плати відповідно до довідок від 07.12.2022 №497 та №498, виданих Саранчуківською сільською радою, при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахувати відомості про складові заробітної плати відповідно до довідок від 07.12.2022 №497 та №498, виданих Саранчуківською сільською радою, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 07.12.2022.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішенням суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22 визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09.12.2022 о/р №961010134108 про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 07.12.2022 позивачу період роботи з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу державної служби. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 з 07.12.2022, з врахуванням виплачених сум.
Після набрання законної сили рішення суду позивач 22.06.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо виконання рішення суду у справі №500/4668/22 та врахування відомостей про складові заробітної плати відповідно до довідок від 07.12.2022 №497 та №498, які позивач надавав 07.12.2022 при зверненні із заявою про перехід із пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Відповідач листом від 07.12.2023 №5576-5661/С-02/8-1900/23 повідомив позивача, що видані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.12.2022 №497 та №498 Саранчуківською сільською радою Тернопільської області, які позивач подав при переході з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», не відповідають вимогам Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 №622. Зазначені довідки про заробітну плату видані стосовно посади старости сільської ради, яка належить до посад в органах місцевого самоврядування, тому не можуть бути враховані при обчислені пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Також у вказаному листі зазначено, що з метою виконання вищезгаданого рішення суду відповідач звернувся до суду за роз`ясненням цього рішення в частині визначення середньомісячного заробітку при призначенні пенсії як державному службовцю, зокрема наявності підстав для врахування при розрахунку пенсії з 07.12.2022 довідок, виданих Саранчуківською сільською радою Тернопільської області від 07.12.2022 №497 та №498 про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії державного службовця. У зв`язку із цим, виконання рішення суду буде проводитись після отримання від суду роз`яснення стосовно його виконання.
03.08.2023 відповідач своїм листом №1900-0306-8/32515 повідомив позивача, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №500/4668/22 у задоволенні заяви відповідача про роз`яснення рішення суду від 13.02.2023 відмовлено. Відтак, на даний час призначити позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22 можливо лише з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», що є недоцільним, оскільки призведе до зменшення пенсійної виплати, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування відомостей про складові заробітної плати відповідно до довідок від 07.12.2022 №497 та №498, виданих Саранчуківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок (обчислення) та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 07.12.2022 на підставі довідок від 07.12.2022 №497 та №498, виданих Саранчуківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ з 07.12.2022 на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22, відповідач безпідставно не врахував довідки про складові заробітної плати та не надав належного обґрунтування підстав для не врахування вказаних довідок про складові заробітної плати позивача.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. 
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у апеляційній скарзі покликається на те, що підставою для звернення до суду з даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області під час виконання рішення Теропільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 усправі №500/4668/22. Заявлені вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення. Таким чином, наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадження, проте, на стадії виконання судового рішення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що позивач 07.12.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід із пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01.05.2016, хоч і не займав посаду державної служби, проте мав більше 20-ти років стажу державної служби для призначення такого виду пенсії.
12.12.2022 за №1900-0204-8/37969 позивач отримав листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, прийняте за принципом екстериторіальності, від 09.12.2022 о/р №961010134108 про відмову у перерахунку пенсії. Причиною відмови зазначено, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, до 04.07.2001 по дату набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». До заяви ОСОБА_1 додано трудову книжку НОМЕР_1 , згідно з якою стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, становить 09 років 0 місяців 0 днів. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити позивачу у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 07.12.2022, оскільки стажу державної служби недостатньо для вищезазначеного виду перерахунку.
Не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, позивач звертався до суду з позовом за захистом своїх прав.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22 визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09.12.2022 о/р № 961010134108 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 07.12.2022 ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу державної служби.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 з 07.12.2022, з врахуванням виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22 - без змін.
Після набрання законної сили рішення суду позивач 22.06.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виконання рішення суду в справі №500/4668/22 та врахування відомостей про складові заробітної плати відповідно до довідок від 07.12.2022 №497 та №498, які позивач надавав 07.12.2022 при зверненні із заявою про перехід із пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Відповідач листом від 07.12.2023 №5576-5661/С-02/8-1900/23 повідомив позивача, що видані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.12.2022 №497 та №498 Саранчуківською сільською радою Тернопільської області, які позивач подав при переході з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», не відповідають вимогам Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 №622. Зазначені довідки про заробітну плату видані стосовно посади старости сільської ради, яка належить до посад в органах місцевого самоврядування, тому не можуть бути враховані при обчислені пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Також у вказаному листі зазначено, що з метою виконання вищезгаданого рішення суду відповідач звернувся до суду за роз`ясненням цього рішення в частині визначення середньомісячного заробітку при призначенні пенсії як державному службовцю, зокрема наявності підстав для врахування при розрахунку пенсії з 07.12.2022 довідок, виданих Саранчуківською сільською радою Тернопільської області від 07.12.2022 №497 та №498 про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії державного службовця. У зв`язку із цим, виконання рішення суду буде проводитись після отримання від суду роз`яснення стосовно його виконання.
03.08.2023 відповідач своїм листом №1900-0306-8/32515 повідомив позивача, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №500/4668/22 у задоволенні заяви відповідача про роз`яснення рішення суду від 13.02.2023 відмовлено. Відтак, на даний час призначити позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22 можливо лише з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», що є недоцільним, оскільки призведе до зменшення пенсійної виплати, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень щодо відмови у переведенні на інший вид пенсії за віком з врахуванням поданих довідок про заробітну плату, позивач звернувся до суду за захистом свої пенсійних прав.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З наведеного видно, що після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17 (№ рішення в ЄДРСР 75082026), від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75082148) та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75227579).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що право позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ підтверджено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №500/4668/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 07.12.2022 ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 30.04.2016 до стажу державної служби, призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 з 07.12.2022, з врахуванням виплачених сум.
Вказане судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом, відтак в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.
Однак цим судовим рішенням не встановлено обов`язку щодо нарахування позивачу пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України та займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п.4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Відповідно до п. 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
На виконання вимог Порядку № 622 наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634, затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад №750 (далі - Порядок № 750).
Відповідно до п. 7 Порядку № 750 довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №622.
Згідно з п. 8 Порядку № 750 для отримання довідки подаються такі документи: заява; документ, що підтверджує відсутність в державному органі посади державної служби, ліквідацію державного органу; довідки з архівної установи, в якій зберігаються документи ліквідованих державних органів, або іншого органу (організації, установи), в якому (якій) зберігаються документи про заробітну плату, про розміри посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років на день звільнення з посади державної служби (припинення державної служби), надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації, а також інших виплат за їх наявності - у випадку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 622 у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», затверджені Постановою від 17.01.2017 № 1-3 Правління пенсійного фонду України (далі - Постанова №3-1).
Такими довідками є:
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що додані до заяви позивача про призначення пенсії довідки складені відповідно до вказаної постанови та відповідають затвердженій формі.
Відтак, згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.
Разом з цим, відповідач не надав жодного доказу щодо правових підстав не враховувати вказані в них відомості, а лише зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили не містить покликання на врахування довідок при перерахунку пенсії.
Що стосується твердження апелянта про підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадження, проте, на стадії виконання судового рішення, то колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає наступе. 
Спір у даній справі не є аналогічним та не стосується виконання рішення у справі №500/4668/22. Так, підставою для звернення позивача до суду в даній справі, послужила відмова у врахуванні поданих ним довідок про заробітну плату державного службовця, що вплинуло на доцільність його переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону №3723-ХІІ. Натомість у справі №500/4668/22 пенсійний орган відмовив у такому переведенні з підстав недостатності стажу державної служби. 
Також, суд зауважує, що право позивача на переведення на пенсію державного службовця уже вирішене судом, а звернення від 07.12.2022 до органу Пенсійного фонду стосувалося переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням поданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що з метою запобігання порушення права позивача на належну їй пенсію, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав, є необхідність визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати від 07.12.2022 №497 та №498, виданих Саранчуківською сільською радою, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 07.12.2022.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 500/6647/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська