ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«26» березня 2024 року
м. Харків
справа № 641/7770/20
провадження № 22ц/818/80/24
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -   Мальованого Ю.М., Яцини В.Б. 
за участю секретаря – Волобуєва О.О. 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачка – ОСОБА_3 ,
третя особа - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), представниця третьої особи – Сіренко Н. С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року в складі судді Чайка І.В.
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства, в якому просив виключити відомості про батька з актового запису №1323 від 17 травня 2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У травні 2023 року ОСОБА_1 через представника подав клопотання про призначення повторної судово-генетичної експертизи. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2021 року у справі призначено проведення судово-генетичної експертизи, на вирішення якої поставлено питання, чи є ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Міністерстві внутрішніх справ України в Харківській області. За результатами проведеної експертизи складено висновок експерта від 23 березня 2021 року, згідно якого він може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 з вірогідністю 99,99999999997%. Однак, він не погоджується з таким висновком експерта та вважає його недостовірним, оскільки він не був присутнім під час відбору букального епітелію у ОСОБА_4 . Будучи не обізнаним в порядку проведення відібрання зразків, не повідомленим про право бути присутнім під час відібрання зразків у ОСОБА_4 він поза своєю волею та під психологічним тиском відповідачки і працівників експертної установи був змушений залишити приміщення експертної установи ще до відібрання зразків у дитини. Внаслідок цього він почуває себе введеним в оману і ставить під сумнів результати вказаного вище висновку експерта.

Просив призначити повторну судово-генетичну експертизу у справі, перед якою поставити наступні запитання: чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення повторної судово-генетичної експертизи доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, № 10, м. Київ, 01601), оплату повторної судово-генетичної експертизи гарантує.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року клопотання представника позивача про призначення по справі повторної судово - генетичної експертизи – задоволено; призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства повторну судово - генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення експертизи доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Міністерстві внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, № 10, м. Київ, 01601), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Зобов`язано експертів завчасно повідомити про час та день проведення експертизи Комінтернівський районний суд м. Харкова і сторін по справі. Зобов`язано відповідача ОСОБА_3 забезпечити явку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження повторної судово-генетичної експертизи. Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 641/ 7770/20 (провадження № 2/641/414/2021 ). Витрати за проведення експертизи віднесено за рахунок позивача ОСОБА_1 . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, яку в подальшому уточнила, та просила ухвалу суду – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не врахував, що в справі вже є висновок експерта, який не суперечить іншим матеріалам справи і не викликає сумніву в його правильності. Жодних зауважень до нього у суду не було. Експерт попереджений про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Суд не надав належної оцінки заяві ОСОБА_1 директору експертної установи про те, що він не заперечує проти відбору зразків у дитини без його присутності. Підстави призначення повторної експертизи відсутні. Судом не наведено сумнівів у правильності попереднього висновку експерта, не вказано про допущені експертом порушення, неповноту, неясність чи необґрунтованість висновку експерта. Повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строку розгляду справи.

21 лютого 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» від представниці ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Вказав, що наявні підстави для призначення повторної експертизи, оскільки він не був присутнім при відборі зразків епітелію дитини, а його заява на ім`я директора Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Міністерстві внутрішніх справ України в Харківській області не відповідала його дійсній волі та намірам.

28 лютого 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли додаткові пояснення, в якому він просив розглядати справу на розсуд суду за відсутності його представника.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

В свою чергу представниця ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та підтримала доводи відзиву на апеляційну скаргу.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю підстав для призначення повторної експертизи.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою  проведення  судової експертизи є відповідне судове рішення  чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти рф № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Водночас, його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 676/1200/20 (провадження № 61-588св21), від 19 травня 2021 року у справі № 363/2884/18 (провадження № 61-19594св20).

Пунктом 25.2 глави 25 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 зі змінами передбачено, що основними завданнями біологічної експертизи є , зокрема, встановлення спорідненості (родинних зв`язків).

Згідно частини другої статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Підпунктом 1.2.14 пункту 1.2 розділу I, пунктом 3.6 розділу III Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 зі змінами передбачено, що повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

У постанові Верховного Суду від 25 вересня 2020 року у справі № 704/41/18 сформульований висновок про те, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення експертизи, в якому просив призначити у справі судову медико-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2021 року клопотання позивача про призначення по справі судово - генетичної експертизи – задоволено, призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства судово - генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Міністерстві внутрішніх справ України в Харківській області, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Зобов`язано експертів завчасно повідомити про час та день проведення експертизи Комінтернівський районний суд м. Харкова і сторін по справі. Зобов`язано відповідача ОСОБА_3 забезпечити явку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження судово-генетичної експертизи. Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 641/ 7770/20 (провадження № 2/641/414/2021). Витрати за проведення експертизи віднесено за рахунок позивача ОСОБА_1 . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

За результатами проведеної експертизи складено висновок експерта від 23 березня 2021 року № СЕ-19/121-21/2389-БД, яким встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність даної події складає 99,99999999997 % (а. с. 41-59 том 1).

З висновку вбачається, що відбір зразків букального ептелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи проводився 03 березня 2021 року в кімнаті відбору зразків відділу біологічних досліджень та обліку Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України. Зразки букального епітелію ОСОБА_1 , малолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відібрані на стерильні нейлонові щіточки, поміщені у паперові конверти, які опечатані та на яких зроблені відповідні пояснювальні надписи. Упаковки завірені підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після відбору зразків складені акти відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) від 03 березня 2021 року.

Із заяви ОСОБА_1 від 03 березня 2021 року на ім`я директора Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що він просив провести відбір зразків букального епітелію у нього без присутності ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 . Проти відбору зразків у ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 за його відсутності не заперечував (а. с. 55 том 1).
Заяву аналогічного змісту подала також ОСОБА_3 (а. с. 56 том 1).

У травні 2023 року ОСОБА_1 через представника подав клопотання про призначення повторної судово-генетичної експертизи, мотивоване тим, що він не був присутнім під час відбору букального епітелію у ОСОБА_4 . 

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року призначено у справі повторну судово - генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Проведення експертизи доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Міністерстві внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, № 10, м. Київ, 01601).

05 вересня 2023 року експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України складено повідомлення про неможливість проведення експертизи № СЕ-19-23/38777-БД, на підставі того, що 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для відбору порівняльних зразків не з`явились (а. с. 199 том 1).
З доводів клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи у справі вбачається, що він не згоден з попереднім висновком експерта з тих підстав, що відбір зразків букального епітелію у дитини проводився за його відсутності.

Однак, позивач не надав доказів на підтвердження сумнівів у правильності висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 23 березня 2021 року, його необґрунтованості, суперечності з іншими матеріалами справи.
При відібранні зразків епітелію дитини ОСОБА_1 не заперечував проти здійснення цього за його відсутності, що підтверджується його власноручною заявою від 03 березня 2021 року. Доказів того, що ця заява не відповідала його волі і складена під тиском, позивачем не надано. Зразки відібрані уповноваженою особою за процедурою, передбаченою відповідною інструкцією. Про відібрання зразків складено відповідні акти, зразки упаковані належним чином та опечатані. Зауважень щодо процедури відбору зразків ОСОБА_1 не висловлював. Доказів будь-яких порушень при відібранні зразків та проведенні експертизи позивач не надав.

З висновку експерта вбачається, що він попереджений про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків згідно зі статтями 384, 385 КК України.
Отже, доводи позивача щодо сумнівів у правильності експертного висновку та порушення під час проведення експертизи є необґрунтованими та такими, що не підтверджені будь-якими належними доказами. Жодних об`єктивних правових передумов необхідності призначення та проведення по даній справі повторної експертизи ОСОБА_1 не наведено. 

Висновком експерта від 23 березня 2021 року надано чітку та однозначну відповідь на поставлене перед експертом питання. Такий висновок відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості доказів, не суперечить іншим доказам у справі.
При цьому, висновок експерта це лише один із можливих доказів у справі, якому суд зобов`язаний надати оцінку. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Призначаючи повторну експертизу у справі суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, або щодо істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Крім того, оскаржуваною ухвалою призначено повторну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при Міністерстві внутрішніх справ України, що буде пов`язано з необхідністю для відповідачки забезпечити явку дитини до м. Києва для відібрання зразків, що, з урахуванням проживання сторін та дитини у м. Харкові, викликатиме додаткові труднощі та не є доцільним в інтересах малолітньої дитини.

До того ж, проведення повторної експертизи потребуватиме значного часу, тоді як справа перебуває у провадженні суду з 2020 року і дотепер не розглянута, хоча стосується інтересів дитини, отже потребує якнайшвидшого вирішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для призначення повторної експертизи у справі відсутні.

Аналогічних висновків про відсутність правових підстав для призначення повторної експертизи дійшов Верховний Суд у постановах від 30 березня 2020 року у справі № 404/5481/18, від 16 листопада 2020 року у справі № 554/7183/17, від 25 травня 2022 року у справі № 591/5391/18, від 01 березня 2023 року у справі № 715/646/21, від 06 грудня 2023 року у справі № 523/8194/18.
Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.
Наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, тому питання щодо розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 – задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року – скасувати.
Клопотання  ОСОБА_1 про призначення повторної судово-генетичної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства – залишити без задоволення.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                  Ю.М. Мальований 

       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 26 березня 2024 року.