УХВАЛА

18 січня 2024 року 
м. Київ

справа №380/9683/20
адміністративне провадження № К/990/612/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Шишова О.О., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 380/9683/20 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
установив:
Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 145  861,83  грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року позов задоволено.
27 липня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі № 380/9683/20, а 17 серпня 2021 року виконавчий лист був вручений представнику Головного управління ДПС у Львівській області.
08 листопада 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/9683/20, оскільки такий діловодною службою ГУ ДПС у Львівській області був втрачений.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року заяву Головного управління ДПС у Львівській області про видачу дубліката виконавчого листа у справі №380/9683/20 задоволено, видано дублікат виконавчого листа у цій справі.
10 травня 2023 року надійшла заява Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №  380/9683/20.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року поновлено Головному управлінню ДПС у Львівській області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа в адміністративній справі № 380/9683/20 строком на три місяці, починаючи з дня набрання цією ухвалою законної сили.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023  року ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі № 380/9683/20 скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №380/9683/20 відмовлено.
Не погодившись з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07  грудня 2023 року, Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.  
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Колегія суддів зауважує, що норми частини другої статті 328 КАС України не передбачають можливість касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції (після її перегляду судом апеляційної інстанції), яка постановлена за результатами розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Це стосується і постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Нормами частини другої статті 328 КАС України межі касаційного оскарження визначаються колом процесуальних дій суду першої інстанції (щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження), а не результатом оцінки апеляційним судом відповідності цих дій нормам процесуального права внаслідок апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо таких процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №  40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], №  36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 380/9683/20 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           І. В. Дашутін
Судді                                                                                                       О. О. Шишов
                                                                                                                М. М. Яковенко