УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

29 лютого 2024 року 

м. Київ

справа № 240/1706/23
адміністративне провадження № К/990/7270/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П.,  Шарапи В.М., 

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1  
на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року (суддя Романченко Є.Ю.) та 
постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року (колегія у складі суддів Граб Л.С., Сторчака В.Ю., Смілянця Е.С.)
у справі № 240/1706/23
за позовом ОСОБА_1  
до Управління Служби безпеки України в Житомирській області 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. 

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Житомирській області (далі - Управління СБ України в Житомирській області; відповідач), просив:
-          визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови в оформленні довідки про грошове забезпечення станом на 29.01.2020 та направлення довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФ України в Житомирській області) для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020;
-          зобов`язати Управління СБ України в Житомирській області оформити та направити до ГУ ПФ України в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, виходячи з розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення тарифних коефіцієнтів, визначених в додатках до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова КМУ № 704), на прожитковий мінімум для працездатних осіб, затверджений законом на 01.01.2020 для перерахунку пенсії з 01.02.2020.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 09.03.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023, задовольнив позов.

22.09.2023 ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024, повернув заяву.

21.02.2024 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 26.02.2024 надійшла до Верховного Суду, в якій, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024, задовольнити заяву про визнання протиправними дій (бездіяльності) Управління СБ України в Житомирській області, вчинених(ої) на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2022.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій не забезпечили остаточного захисту його конституційних прав, створили у відповідача хибне уявлення щодо можливості ігнорування виконання судового рішення. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Вимоги до форми та змісту такої заяви містяться у ч. 2 ст. 383 КАС України. У такій заяві зазначаються:
1)          найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження; .
Заяву, зазначену у ч. 1 ст. 383 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).
Таким чином, звернення до суду із заявою відповідно до ст. 383 КАС України можливе лише під час примусового виконання судового рішення, тобто, після отримання виконавчого документа, перебування такого документа в органах державної виконавчої служби та примусового виконання відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 у справі                                   № 805/1458/17-а, яку надалі підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20.
« стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України (абз. 5 п. 10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20).

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що у випадку ОСОБА_1 виконавчий лист не видавався, тобто рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 у примусовому порядку не виконувалося. 
Зважаючи на це, суди дійшли висновку, що звернення до суду із заявою про визнання протиправними дій (бездіяльності) Управління СБ України в Житомирській області, вчинених на виконання зазначеного судового рішення, коли ОСОБА_1 не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону № 1404-VIII, - є передчасним.
Правильне застосування ст. 383 КАС України судами попередніх інстанцій при поверненні позивачу заяви у зв`язку з невідповідністю заяви вимогам п. 7, 8 цієї статті КАС України є очевидним.
Повернення ОСОБА_1 заяви не позбавляє його права звернутися до суду повторно із такого заявою під час примусового виконання судового рішення або скористатися іншим механізмом судового контролю виконання судових рішень в адміністративних справах, передбаченим                   ст. 382 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За викладених обставин касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі № 240/1706/23.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа