ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                             
 
17 січня 2024 року                                      
м. Київ                                                            
 
справа № 153/1070/23
 
провадження № 61-13570св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
позивач - виконувач обов`язків керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації, 
відповідачі: Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа - Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 липня 2023 року у складі судді Гаврилюк Т. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Голоти Л. О., Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,
 
ВСТАНОВИВ: 

1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовної заяви
 
У липні 2023 року виконувач обов`язків керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації звернувся до суду з позовом до Ямпільської міської ради                               Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,                  ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстраціїй. 
 
Позовна заява мотивована тим, що рішенням Ямпільської міської ради 12 сесії                   8 скликання від 27 серпня 2021 року № 1136 «Про прийняття в комунальну власність сформованих земельних ділянок, які розташовані на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області» визначено провести перереєстрацію форми власності сформованих земельних ділянок з «не визначено» та «державна» в комунальну форму власності, які розташовані на території Ямпільської міської територіальної громади                           Могилів-Подільського району, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 площею 19 га, яка розташована на території Великокісницького старостинського округу Ямпільської міської ради                             Могилів-Подільського району.
 
15 вересня 2021 року державним реєстратором Ямпільської міської ради здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на зазначену ділянку за Ямпільською міською радою.
 
Прокурор зазначав, що земельна ділянка розташована уздовж державного кордону та входить до складу прикордонної смуги й відноситься до земель оборони.
Факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 на землі оборони підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель комунальної власності Могилів-Подільської та Ямпільської міських рад, що розташовані у межах 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону, розробленою сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 .
 
Посилався на те, що частина земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності Ямпільської міської ради, розташована в межах 30-ти метрової смуги вздовж державного кордону, а саме земельна ділянка з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 площею 4,5063 га. Вказана частина земельної ділянки може перебувати лише у державній власності та не підлягає передачі в комунальну або приватну власність. При цьому розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про її належність до земель оборони.
 
Прокурор вказував, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є орендарями спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213, отже, є відповідачами у справі, оскільки рішення суду може стосуватися їх прав та обов`язків.
 
Ураховуючи наведене, прокурор просив суд:
- визнати недійсним рішення Ямпільської міської ради 12 сесії 8 скликання                 від 27 серпня 2021 року № 1136 «Про прийняття в комунальну власність сформованих земельних ділянок, які розташовані на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області» в частині прийняття земельної ділянки з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 у комунальну власність Ямпільської міської ради;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності Ямпільської міської ради та інші речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 площею 19 га, припинивши право комунальної власності ямпільської міської ради та інші речові права на вказану земельну ділянку;
- визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0525681300:02:002:2213 площею 19 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за категорією - землі сільськогосподарського призначення;
- вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області суду від 19 липня                      2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено. Роз`яснено позивачу, що справа підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.
 
Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі, суд першої інстанції виходив із того, що, зазначаючи співвідповідачами фізичних осіб, позивач не аргументував (не зазначив), яким чином вони порушують права позивача. Оскільки вимоги до фізичних осіб заявлені не були, районний суд дійшов висновку, що зазначення у статусі відповідачів фізичних осіб (орендарів) є формальним, тобто завуальованим бажанням прокурора змінити надумано та безпідставно підсудність даної справи. Отже, спір виник щодо визнання недійсним рішення Ямпільської міської ради, яке прийнято суб`єктом владних повноважень у сфері                                    публічно-правових відносин і тому, з урахуванням вимог статті 20 ЦПК України, статті 19 КАС України, не може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2023 року апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури відхилено.
Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 липня 2023 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вимога про визнання недійсним рішення міської ради № 1136 є спором юридичної особи із суб`єктом владних повноважень, предметом якого є перевірка законності рішення при здійсненні владних управлінських функцій. Враховуючи, що спір при вирішенні даної позовної вимоги виник між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, він не містить ознак приватноправового характеру, оскільки не обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта. Отже, спір щодо визнання недійсним рішення міської ради та його скасування є публічно-правовим спором.
 
Апеляційний суд зазначив, що, заявляючи вимоги про скасування державної реєстрації права комунальної власності та інші речові права на спірну земельну ділянку, припинення права комунальної власності Ямпільської міської ради та інші речові права, прокурор у позові зазначив, що дані вимоги заявляються, як наслідок негаторного позову. Проте, при обрані способу захисту позивач не врахував вимоги статей 16, 19 ЦК України та вимог негаторного позову не заявив (припинення дій, що порушують право; відновлення становища, яке існувало до порушення, тощо),                а заявив вимоги про скасування державної реєстрації права, яка є самостійною та похідною вимогою від спору щодо такого майна (земельної ділянки). Враховуючи, що для захисту своїх прав та інтересів позивач обрав способи захисту, визначені у сфері публічно-правових відносин, жодна із заявлених вимог не є способом захисту цивільного права. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі виконувач обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 липня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У вересні 2023 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У листопаді 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2023 року справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури мотивована тим, що спірні правовідносини мають приватноправовий характер, виникли між державою в особі Вінницької обласної державної адміністрації та Ямпільською міською радою і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо права користування земельною ділянкою. Зазначене не було враховано судами попередніх інстанцій.
 
Спір про скасування державної реєстрації права комунальної власності та інших речових прав на земельну ділянку має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Підставою касаційного оскарження прокурор вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30),                             від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 02 квітня 2019 року у справі                        № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19),                 від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23); від 28 березня                2018 року у справі № 826/144/16, від 11 квітня 2018 року у справі № 826/366/16,                  від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 30 січня 2019 року у справі                  № 820/3703/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 17 лютого              2021 року у справі № 821/669/17, від 04 березня 2020 року у справі № 296/3870/19, від 13 листопада 2018 року у справі № 925/1152/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 904/6943/20.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Касаційна скарга виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
 
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
 
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. 
 
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
 
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
 
Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
 
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
 
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи,                     у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
 
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
 
У частині першій статті 5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
 
Згідно із частиною другою цієї статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
 
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
 
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. 
 
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. 
 
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
 
Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин.
 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, вважав, що спір виник щодо визнання недійсним рішення Ямпільської міської ради, яке прийнято суб`єктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин і тому, з урахуванням вимог               статті 20 ЦПК України, статті 19 КАС України, він не може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства.
 
З такими судовими рішеннями судів попередніх інстанцій колегія суддів не погоджується, оскільки вони ухвалені з порушенням норм ЦПК України.
 
Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
 
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.
 
Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
 
Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).
 
Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
 
Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.
 
Ураховуючи, що виконувач обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Ямпільської міської ради 12 сесії 8 скликання від 27 серпня 2021 року № 1136 «Про прийняття в комунальну власність сформованих земельних ділянок, які розташовані на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області», скасування державної реєстрації, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, позовні вимоги стосуються прав та інтересівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як орендарів спірної земельної ділянки, а, отже, позовні вимоги заявлені і до них.
 
При цьому в матеріалах справи наявна копія договору оренди земельної ділянки               від 28 березня 2002 року, укладеного між Ямпільською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (орендарі), відповідно до умов якого орендарі набули права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на землях Великокісницької сільської ради за межами населеного пункту.
 
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що спір є публічно-правовим й не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства є неправильними.
 
З урахуванням наведених норм матеріального та процесуального права правовідносини, які виникли між сторонами у справі, не є публічно-правовими, тому справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а належить до юрисдикції загальних судів.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації задовольнити.
 
Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 липня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2023 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:	І. Ю. Гулейков     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць     Р. А. Лідовець