ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 лютого 2024 року                                                             Справа № 620/13996/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                              Мєзєнцева Є.І., Файдюка  В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі  
за позовом           ОСОБА_1 
до                     військової частини НОМЕР_1 
про                     визнання протиправною бездіяльності та                                                                       зобов`язання вчинити дії,  

В С Т А Н О В И В :
                              Історія справи.
          1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - Відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 28.07.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки'' та здійснити ОСОБА_1 виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів;   
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1     грошове забезпечення за період з 24.02.2022 по 28.07.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки'' та здійснити позивачу виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.
В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що він має право на нарахування та виплату грошового забезпечення за час проходження військової служби, з визначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.         
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неперерахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 19.05.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки''.
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 24.02.2022 по 19.05.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки'' з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.   
У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час проходження Позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022 по 19.05.2023, Відповідач, при нарахуванні та виплаті йому грошового забезпечення, зобов`язаний був застосовувати розміри посадових окладів, що визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, суд зазначив, що згідно з пунктом 2 Постанови № 481, яка набрала законної сили 19.05.2023, до абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, шляхом його викладення в новій редакції, а тому позовні вимоги за період з 20.05.2023 по 28.07.2023 задоволенню не підлягають.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Апелянт стверджує, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням діючим військовослужбовцям розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2018, тобто не змінювалися протягом часу дії Постанови № 704.
Також Апелянт посилається на практику Верховного Суду у справах №200/3774/20-а, №240/11952/19, №240/12309/20, №520/5794/2020.
           4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 та 22.01.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
8. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,     ОСОБА_1 з 24.02.2022 проходив військову службу на посаді стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони першої роти охорони військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1  (по особовому складу) №81-РС від 24.06.2023 Позивач звільнений з військової служби у відставку відповідно до пункту «а» пункту 3 частини 5 статті 26 (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;   
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №219 від 28.07.2023 Позивач виключений зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення.
05.09.2023 Позивач звернувся до Відповідача з заявою про перерахунок грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 28.07.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки'' та та здійснити йому виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.
Відповідач, листом від 13.09.2023 №2175 відмовив у задоволенні заяви Позивача виходячи з того, що грошове забезпечення та інші виплати проводилися та виплачувалися згідно з посадовим окладом та перерахунку не підлягають. Також військова частина повідомила, що мінімальна заробітна плата для розрахунків розміру цих окладів не застосовується
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2023 №986 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за період з березня 2022 року по червень 2023 року Позивачу, зокрема, встановлено посадовий оклад - 2730,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн   
9. Позивач, вважаючи порушеними свої права на отримання грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), постановою КМУ від 12 травня 2023 р. № 481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704" (далі -    Постанова №481).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
На підставі частин 2, 3 вказаної норми до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема до пункту 4 Постанови КМУ № 704, який викладено в наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
До внесення вказаних змін пункт 4 Постанови КМУ № 704 діяв у такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Отже, з 29.01.2020 відповідні зміни, які були внесені до постанов КМУ, втратили чинність.
Згідно з пунктом 2 Постанови № 481, яка набрала законної сили 19.05.2023, до абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, шляхом його викладення в новій редакції, а саме:"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."
Висновки суду апеляційної інстанції.
11. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зміни, зокрема до пункту 4 постанови КМУ № 704, були внесені на підставі пункту 6 постанови КМУ № 103, який 29.01.2020 скасовано судовим рішенням, що в цей же день набрало законної сили. Тому вказаний пункт 4 підлягає застосуванню в первинній редакції, яка існувала до внесення до нього відповідних змін.
12. Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
13. Водночас, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017, визначено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
14. Вказана норма Закону № 1774-VІІІ є чинною та за юридичною силою вищою, ніж приписи пункту 4 Постанови № 704 у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.
15. Отже, з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.
Аналогічна правовий підхід викладений Верховним Судом, зокрема в постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 та від 09.05.2023 у справі № 380/5158/22.
16. Таким чином, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у Позивача права на отримання грошового забезпечення з 24.02.2022 по 19.05.2023, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
17. При цьому, колегія суддів враховує зміни внесені пунктом 2 Постанови № 481, якими абзац перший пункту 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції.
Так, з 20.05.2023 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
18. Тож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності за зобов`язання Відповідача перерахувати та виплатити Позивачу грошове забезпечення за період з 20.05.2023 по 28.07.2023 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 за Законом України ''Про Державний бюджет України на 2022-2023 роки''.
19. Доводи Апелянта про те, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням діючим військовослужбовцям розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2018, тобто не змінювалися протягом часу дії Постанови № 704, судова колегія до уваги не приймає з підстав, наведених раніше.
20. Аналізуючи доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що Апелянт неправильно тлумачить відповідні правові норми та помилково вважає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений на 01.01.2018, застосовується як розрахункова величина в усіх майбутніх періодах.
21. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
22. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
23. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                              
24. Таким чином, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року - без змін.                              
25. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року    - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 29 лютого 2024 року.

Головуючий суддя                                                                          О.В. Епель

Судді:                                                                                             Є.І. Мєзєнцев

          В.В. Файдюк