Номер провадження: 33/813/2271/23
Номер справи місцевого суду: 523/18586/23 
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
за участю секретаря Пересипка Д.В .,
захисника Пендея І.В.
особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційну скаргу захисника Пендея Івана Віталійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

                                       в с т а н о в и в:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим в тому, що він о 13 годині 56 хвилин 02 жовтня 2023 року, керуючи мопедом марки «Honda Dio», vin № НОМЕР_1 , по вул. Давида Ойстраха, в м. Одесі, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, після зупинки співробітниками поліції транспортного засобу та до проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вжив алкогольний напій пиво, за що щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N 552077 від 02 жовтня 2023 року. 
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Пендей І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Пендей І.В. зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. В матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам події, що мала місце 02 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_1 , а відеозаписом із нагрудних портативних відеореєстраторів, який є додатком до протоколу, не зафіксовано ні факту керування ОСОБА_1 мопедом, ні факту його зупинки працівниками поліції, ні факту вживання алкоголю останнім, а навпаки - зафіксовано грубі порушення працівниками поліції порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, відсутність такої процедури щодо пропонування водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора чи медичний огляд у медичному закладі, як і відсутнє роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду. 
Також посилається на те, що відеозаписом зафіксовано як інспектор УПП Іванов О.В. під диктовку змушує ОСОБА_1 писати пояснення щодо обставин, які той заперечує, а також змушує його визнавати свою вину у вчиненні правопорушення щодо керування мопедом без посвідчення водія, при цьому укриває факт, що буде складено протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП; після складення протоколу поліцейські вказує ОСОБА_1 , щоб той двічі підписав протокол, не вказавши статтю та частину КУпАП, за якою буде складено протокол, не роз`яснивши зміст та суть правопорушення, а також права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У протоколі не відображено наявність двох свідків, що перебували із ОСОБА_1 , їх не допитували і пояснення не відбирали. 
Крім того вказав, що спеціальний технічний засіб для встановлення стану сп`яніння до нього не застосовувався, направлення на огляд до медичного закладу не надавалось, а було складено після складення протоколу щодо нього, також його не було відсторонено від керування транспортним засобом. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пендей І.В. підтримали доводи апеляційної скарги. ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що не керував мопедом, який був у несправному стані, працівники поліції його не зупиняли, він їх побачив, коли повернувся за мопедом, щоб віднести його до дому, алкогольні напої він не вживав і поліцейськи йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зміст вчиненого ним правопорушення не роз`яснили. Захисник ОСОБА_1  - адвокат Пендей І.В. також доповнив, що на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зміст наданого поліцейськими суду протоколу про адміністративне правопорушення відрізняється від змісту наданої ОСОБА_1 копії протоколу, сам протокол містить нічим не обумовлені виправлення, що протирічить Інструкції N 1376, рішення про направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння або звільнення від проходження такого огляду поліцейськими не приймалось і пройти відповідний огляд йому запропоновано не було; в подальшому відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративні правопорушення, однак постановою суду провадження у справі було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Об`єктивна сторона даного правопорушення, зокрема, полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Отже, при розгляді справи необхідно встановити факт зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського та факт вживання алкоголю водієм після відповідної зупинки до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Невиконання пункту 2.5 Правил дорожнього руху України само по собі не має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 552077 від 02 жовтня 2023 року, направленням останнього на огляд до КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, визнавальними письмовими поясненнями правопорушника (про керування мопедом, його зупинку співробітниками поліції, залишення транспортного засобу та наступне вживання алкогольного пива), а також змістом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, з якої вбачаються дотриманням інспектором поліції вищевикладеної процедури, з роз`ясненням водієві наслідків можливої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Проте, погодитися з такими висновками у повному обсязі з огляду на наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги неможливо.
Так, щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то хоча дійсно наданий працівниками поліції у якості доказу до протоколу серії ААД № 552077 відеозапис з бодікамери № 473682 не мість фіксації такої події, проте станом на час складення протоколу сам ОСОБА_1 визнавав, що саме він керував мопедом 02 жовтня 2023 року приблизно о 13.56 год.
Крім того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 783528 від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у вказаний день та час – 02 жовтня 2023 року о 13.56 год – як особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу.
Вказану постанову ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував.
Отже, доводи заявника щодо не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються наведеним.
Натомість, щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та оформлення матеріалу за вказаною статтею, то слід зауважити таке.
Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року N 1376.
Нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.
Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.
Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Відповідно до п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 N 3/02-15 "Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення" в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.
Пунктом 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 N 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Таким чином, всі дописані поліцейським відомості в протоколі про адміністративне правопорушення є такими, що вчинені в незаконний спосіб.
Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП України, суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, про що слушно заявляє в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – Пендей І.В.
Зокрема, в протоколі серії ААД N 552077 від 02 жовтня 2023 року, складеного о 14 годині 30 хвилин, який скерований до суду, йдеться про те, що, ОСОБА_1 о 13 годині 56 хвилин, 02 жовтня 2023 року, керуючи мопедом марки «Honda Dio», vin № НОМЕР_1 , по вул. Давида Ойстраха, в м. Одесі, після зупинки співробітниками поліції транспортного засобу вживав алкогольні напої, а саме: пиво марки «Львівське», від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Натомість наданий ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції другий екземпляр вказаного протоколу, виданому йому на місці працівниками поліції у відповідності до вимог п. 8 розділу Другого Інструкції N 1376, який містить записи про те, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність у такому запису про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Вказане підтверджується і відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що після складення протоколу і станом на час ознайомлення та вручення ОСОБА_1 другого його екземпляру у протоколі відсутній вказаний запис.
Виправлення частини статті 130 КУпАП – IV – при цьому вже наявна в протоколі станом на час вручення ОСОБА_1 .
Такі виправлення також нічим не обумовлені і не засвідчені.
Отже, зі змісту вказаного протоколу не зрозуміло, з яким протоколом згоден ОСОБА_1 і чи відмовлявся він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Поряд з цим, як вбачається з відеозапису фіксації складення протоколу, проходження такого огляду ОСОБА_1 працівниками поліції не пропонувалось.
До відповідальності за невиконання водіями вимог про зупинку транспортного засобу за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП ОСОБА_1 не притягався. 
Відповідно до вимог пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Пунктом 8.9 "б" Правил дорожнього руху передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, у тому числі увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
З огляду на відсутність на відеозаписі події законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у визначений пунктом 8.9 «б» Правил дорожнього руху спосіб, а також відсутність відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції на місці складення протоколу зміст вчиненого ним правопорушення не роз`яснювали, підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що увесь час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляли лише про керування транспортним засобом без документів, що має відношення лише до постанови про притягнення його до відповідальності за ст. 126 КУпАП, проте про вживання ним спиртних напоїв після зупинки транспортного засобу йому повідомили лише о 14:11:11 год (09.58 запису) без будь-якого роз`яснення складу інкримінованого правопорушення, а він визнавав свою провину і пояснював лише з приводу керування мопедом без прав.
Оскільки, таким чином, не підтверджено належними доказами факт зупинки транспортного засобу поліцейськими, в той час як факт вживання особою алкогольних напоїв до проведення огляд на стан відповідного сп`яніння повинен бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом, то доводи апеляційної скарги про недоведеність події та складу адміністративного правопорушення є слушними.
Судом першої інстанції всупереч положень ст. 280 КУпАП не було встановлено наведене.
Помилковим та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, є висновок суду першої інстанції щодо дотримання інспектором поліції процедури направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, з роз`ясненням водієві наслідків можливої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий висновок спростовується відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення, який не містить наведених судом обставин.
Всі обставини правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.
Таким чином наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського та вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після зупинки, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в його діях складу правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Водночас, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а наведені у постанові суду докази не містять у собі достатніх даних про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд зазначає, що суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Однак, суд першої інстанції проігнорував вище вказані норми адміністративного законодавства та формально підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".
З таких обставин, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 268, 283, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
                                               
                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Пендея Івана Віталійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП  у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                          М.В. Назарова