УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/2408/22 Головуючий у 1-й інст. Лотуга В. Ф. 
Категорія ч. ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 16 грудня 2022 року о 23 год. 49 хв., по вул. Зарічній в с. Мирославль Звягельського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що у справі відсутні докази керування ним транспортним засобом, а також те, що суд порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копію постанови отримав лише 14.12.2023 та займався пошуком адвоката для написання апеляційної скарги.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 2); постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР від 17.12.2022 (а.с. 6); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 8); наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 9).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, що узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом.
Проте, як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, зокрема і з відеореєстратора службового автомобіля поліції, поліцейські стоять біля автомобіля ВАЗ 21099 (візуально відсутня передня частина автомобіля), який знаходився на узбіччі дороги. ОСОБА_1 та інші особи дійсно знаходилися біля автомобіля, проте, жодного пояснення з приводу керування ним автомобілем ОСОБА_1 не надав, факт керування заперечував, вказавши, що він «буксирував» автомобіль, а саме: тримав кермо, знаходячись на задньому сидінні. Об`єктивно, сумніви в тому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння були обґрунтовані, але жодного доказу того, що ОСОБА_1 в такому стані здійснювалося керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.
Таким чином, відеозаписом обставин події у повній мірі підтверджені доводи апелянта про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не усуває зазначених розбіжностей і постанова серії БАБ № 165792 від 17.12.2022, оскільки наявність або відсутність водійського посвідчення у водія апріорі не може бути встановлена до зупинки транспортного засобу. 
Інші доводи скарги щодо порушення ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності, оскільки він хотів надати докази щодо вказаних обставин суд не приймає до уваги з огляду на наступне.
Вказане твердження апелянта не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії справ, у яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Крім цього, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції та неодноразово звертався із заявами про відкладення розгляду справи. Проте, ОСОБА_1 , як особа яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався правом апеляційного оскарження та не був позбавлений можливості надати вказані докази до скарги. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, що є безумовною підставою для скасування постанови із закриттям провадження у справі. 
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь