Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/1/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко А. А. 
Категорія 164 Доповідач в колегії апеляційного суду Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Коболєвої І.В. на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2023, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Возсіятське, Єланецький району, Миколаївська область, громадянина України, працюючого ТОВ "Еквіст Сім" водієм автоцистерни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з конфіскацією транспортного засобу марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричепу марки VPS д.н.з. НОМЕР_2  та газу автомобільного ємністю 18000 літрів.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 06.06.2023 року о 11 год. 08 хв., в Кіровоградській області по а/д м-05 247 км., керуючи транспортним засобом автомобілем марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS д.н.з. НОМЕР_2 , в якому був підакцизний вантаж, а саме газ автомобільний, ємністю 18000 літрів, при цьому не була зареєстрована акцизна накладна в єдиному реєстрі акцизних накладних.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Коболєва І.В. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 164 КУпАП.
Зобов`язати уповноважену особу Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКВІСТ-СІМ» (код ЄДРПОУ - 31601073, місцезнаходження: 65026, Одеська область, місто Одеса, вулиця Жуковського, будинок 15, квартира 2) тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки VOLVO FM 450 державний номер: НОМЕР_1 з напівпричепом марки VPS. CN50 державний номер: НОМЕР_2 з підакцизним вантажем, а саме газом автомобільним, ємністю 18000 літрів.

Мотивувала свої доводи наступним.
Не надано оцінку порушенням вимог КУпАП, які мали місце при складанні протоколу серії ВАВ №239843 від 06.06.2023.
Так під час перегляду DVD-диску з записами нагрудної камери поліцейського в порушення вимог інструкції, запис розпочинається, у момент, коли працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 вже зі складеним протоколом, його правами та обов`язками та зазначає йому, що для викладення його пояснень протокол містить дуже мало місця. Тому працівник поліції склав його особисто, що викликало обурення збоку ОСОБА_1 та відмову від підпису.
Відповідно до вимог ст.264 КУпАП та ст.265 КУпАП огляд та вилучення речей здійснюється в присутності двох понятих, особисті дані яких вписуються в відповідний протокол.
Захисник під час перегляду запису звернув увагу суду та наголосив на тому, що в порушення вищезазначених норм, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та акту затримання транспортного засобу понятих взагалі не було. їх присутність не підтверджується жодним доказом. Фактично, як зазначив безпосередньо ОСОБА_1 , до протоколу були внесені дані зі слів невстановлених осіб, які фактично не розуміли що коїться та поспішали їхати далі. Однак суд не звернув увагу на дані твердження сторони захисту та ОСОБА_1 , а натомість, не зрозуміло з яких підстав, в постанові зазначив,- «... захисник зазначив про те, що поняті, які були присутні при огляді вантажу та транспортних засобів не розуміли, що підписують...»
Таке твердження суду вважає грубим перекрученням фактів встановлених під час судового засідання.
Фактично з наданого запису взагалі не вбачається факт скоєння правопорушення.
Все вищезазначене свідчить про неналежне фіксування події/факту вчинення правопорушення, що є грубим порушенням вимог законодавства та позбавило ОСОБА_1 довести свою невинуватість, а суд всебічно та об`єктивно оцінити обставини справи.
Також суд першої інстанції взагалі проігнорував той факт, що диспозиція ч. 4 ст. 164 КУпАП є бланкетною та у протоколі необхідно було б вказати, які норми та якого закону були порушені особою, однак вказаних вимог при складенні протоколу серії ВАВ №239843 від 06.06.2023р. не дотримано.
ОСОБА_1 раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, що також не получило відображення у постанові суду та фактично не взято до уваги судом першої інстанції.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 164 КУпАП належало встановити чи є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 у розумінні закону та чи здійснював він господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.
Разом із тим, такі докази у справі відсутні, натомість із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює водієм у ТОВ «Еквіст Сім», та є найманим працівником, до обов`язків якого не входить організація перевезень пального, складання і реєстрація акцизних накладних у ЄРАН тощо.
Тобто ОСОБА_1 взагалі не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП, яке йому ставиться у вину.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводиадвоката Біденко О.С. в інтересах ОСОБА_1 , представника ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» які вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, надали пояснення по суті справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який зазначив, що проводилось відпрацювання спільно із працівниками УСР під час якого був зупинений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 перевіряючи пакет документів було виявлено, що товарно – транспортна накладна відсутня, а при перевірці по базам ДСРС а при перевірці по базам ДСРС станом на момент зупинки о 11:00 год 06.06.2023 відсутня також і акцизна накладна, після чого було вилучено транспортний засіб та спеціальний напівпричеп. Перевірку на наявність акцизної накладної проводили працівники УСР, відомості надавались в телефонному режимі. Особисто не яких запитів не направляв. Відповідь надійшла наступного дня, та була долучена до матеріалів адміністративного провадження.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що притягнення до адміністративної відповідальності, може бути визнано пред`явленням кримінального обвинувачення у розумінні Конвенції про захист прав та основоположних свобод з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.
Зокрема, враховуючи те, що санкція ч.4 ст.164 КУпАП передбачає, накладення адміністративного штрафу з конфіскацією пального або спирту етилового та транспортних засобів, то необхідно прийти до висновку, що вказане правопорушення може бути віднесено до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції з огляду на суворість передбаченого стягнення.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані під час розгляду справи в апеляційній інстанції.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду, та надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчиненням правопорушення. При цьому, суд відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та дійшов до помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КпАП України в діях ОСОБА_1 .
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №239843 від 06.06.2023, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.164 КУпАП.
Таким чином, зміст обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він здійснив переміщення пального транспортним засобом, без зазначення операції в акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Зі змісту вищевказаного обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що порушив вимоги п.п. 231.6 п. 231 Податкового кодексу України та здійснив переміщення пального транспортним засобом без зазначення операції в акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст.164 КУпАП відповідальність настає за переміщення пального транспортним засобом, не вказаним в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне у таких транспортних засобах.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським СРПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Надольняком Г.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Голованівському районному суді, про що свідчить його власноручний підпис в протоколі.
В протоколі вказано, що правопорушенням не заподіяно матеріальну шкоду.
В протоколі вказано, що особистий огляд ОСОБА_1 не проводився, автомобіль VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS номерний знак НОМЕР_2 навантаженого 18000 л газу автомобільного вилученого актом затримання транспортного засобу.
Окрім того, до протоколу були додані копії супроводжуючих документів.
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його власноручний підпис в протоколі.
До матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), в яких останній зазначив, що він працює на посаді водія у ТОВ «Еквіст СІМ». Так 06.06.2023 о 02:00 на базі «Еквіст СІМ» «ГНС Вигода» в Біляєвському районі Одеської області було завантажено автомобільний газ в спеціалізовану цистерну VPS номерний знак НОМЕР_2 з тягачем VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , загальна маса автомобільного газу склала 18 тон. Йому видали дорожній лист та він виїхав в напрямку м. Золотоноша Черкаської області, товарно - транспортної накладної та акцизної накладної керівництво ТОВ «Еквіст Сім» йому на руки не надали. Під час руху на автодорозі М-05, а саме в Голованівському районі він був зупинений працівниками поліції спільно з працівниками УСР та було виявлено, що товарно – транспортна накладна відсутня, а при перевірці по базам ДСРС станом на момент зупинки о 11:00 год 06.06.2023 відсутня також і акцизна накладна, після чого було вилучено транспортний засіб та спеціальний напівпричеп. Пояснення ОСОБА_1 власноручно підписані.
На підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 239843від 06.06.2023 за ч.4 ст.164 КУпАП.

Вирішуючи питання про те, чи може бути ОСОБА_1 визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП , апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до діючого законодавства, відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за порушення порядку провадження господарської діяльності, оскільки саме таку назву має стаття закону, яка передбачає адміністративну відповідальність.
Конкретні порушення порядку провадження господарської діяльності передбачені різними частинами статті 164 КУпАП, у тому числі і ч.4 ст.164 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 .
Про те, що до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення може бути притягнуто тільки безпосередньо особу, яка здійснює господарську діяльність, свідчить і санкція ч.4 ст.164 КУпАП, яка передбачає конфіскацію пального або спирту етилового та транспортних засобів.
Зокрема, відповідно до вимог ч.1 ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.24 КУпАП у даному випадку конфіскація пального або спирту етилового та транспортних засобів застосовується саме як стягнення до особи, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення і не може застосовуватись до осіб які не притягаються до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS номерний знак НОМЕР_2 «Еквіст Сім», який перевозив 19200 кг скрапленого газу належного ТОВ «Енергоімпекс», .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.3 Господарського кодексу України (далі ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Відповідно до ст.55 ГКУ суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.
Згідно з ст.42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, оскільки не здійснював господарську діяльність, а виконував трудові обов`язки найманого працівника, відповідно до укладеного трудового договору та робочої інструкції водія автотранспортних засобів.
Зокрема, відповідно до копії Наказу № 12 від 29.04.2022 про прийняття на роботу працівника вбачається, що ОСОБА_3 прийнятий на роботу в ТОВ «Еквіст Сім» як найманий працівник за строковим договором був ознайомлений Робочою інструкцією водія автотранспортних засобів, відповідно до якої до його обов`язків відноситься перевезення вантажів на автомобілі Замовника, та не відноситься організація перевезень пального, складання і реєстрація акцизних накладних у ЄРАН, тощо.
Окрім цього, згідно подорожнього листа № 2433 вантажного автомобіля від 06.06.2023 на перевезення вантажу (а.с.31), у графі «водій» зазначено « ОСОБА_1 », а згідно вантажно – митної декларації ( ІМ 40 ЕА 23U903140001051U7) ТОВ «Енергоімпекс» було ввезено на митну територію України пальне на автомобілі VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS номерний знак НОМЕР_2 у кількості 19200 кг на отримувача «СГ ТОРГ», яке відповідно до договору № Т-Е про надання транспортних послуг від 01.01.2023 виконавцем доставки вантажу є ТОВ «Еквіст-Сім».

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №239843 від 06.06.2023 у графі «місце роботи, посада» зазначено, що ОСОБА_1 працює водієм ТОВ «Еквіст –СІМ» 
Згідно матеріалів, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які докази того, що він є суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.
Апеляційний суд вважає, що сукупність вищевказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнаний суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП.
Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що допустив порушення вимог п.п. 231.6 п. 231 Податкового кодексу України, оскільки здійснив переміщення пального транспортним засобом, без зазначення операції в акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють спростувати доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 , виконуючи трудові обов`язки водія транспортного засобу, був позбавлений можливості виконати вимоги, щодо зазначення операції в акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних та взагалі не мав ніякого доступу до вищевказаного реєстру і не мав можливості дізнатися про наявність відповідної акцизної накладної та зазначення в ній про транспортний засіб, яким переміщується пальне.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.231.1 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.
Згідно з ст.231.3 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.
Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.
При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.
У акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.
Згідно диспозиції ч.4 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:
- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. «а» п. 2 ч.2 ст. 91 Митного кодексу України;
- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;
- або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.
Таким чином, відповідальність за ч. 4 ст.164 КУпАП передбачена для суб`єктів господарювання за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, які вони не вказали у відповідних документах.
Зокрема, вказаним законом передбачена відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, які не зазначені в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне у таких транспортних засобах.
Відповідно до ст.231.1 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.
Згідно з ст.231.3 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.
Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.
При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.
У акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.
Вищевказані обставини вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно не мав можливості зазначити операції щодо переміщення пального транспортним засобом в акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням і відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу правопорушення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 164 КУпАП.
Крім того, відповідно ч.1 ст. 265 КУпАП, речі та документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.
Апеляційний суд вважає, що майно, вилучене згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 239843 від 06.06.2023, акту затримання транспортного засобу від 06.06.2022 (а.с.1, 11), а саме: транспортний засіб автомобіль марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS д.н.з. НОМЕР_2 , з підакцизним вантажем, газ автомобільний, ємністю 19200 кг (18000 літрів) підлягають поверненню власнику (законному володільцю), якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає їх подальше зберігання.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Коболєвої І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.164 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Транспортний засіб марки Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом марки VPS д.н.з. НОМЕР_2 , з підакцизним вантажем, газ автомобільний, ємністю 19200 кг (18000 літрів) повернути власнику (законному володільцю), якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає їх подальше зберігання.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду В.В. Кабанова