СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року                                  м. Харків                        Справа № 905/342/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Дітковський А.М.., довіреність від 18.12.2023 
від відповідача: не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Грета",  м.Дружківка Донецької обл. (вх.2490Д)
на рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 (повний текст складено 30.10.2023) у справі №905/342/23 (суддя Устимова А.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат", м.Київ
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Грета",  м.Дружківка Донецької обл.
про стягнення 2342816,33 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Грета" про стягнення 2342816,33 грн, а саме: основного боргу в сумі 1630653,60 грн, 3% річних в сумі 53274,11 грн, інфляційних витрат в сумі 375398,32 грн, пені в сумі 283490,30 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23:
- позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" до Приватного акціонерного товариства "Грета" задоволено частково;
- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Грета" на користь Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" основний борг в сумі 1630653,6 грн, 3% річних в сумі 53197,32 грн, інфляційні витрати в сумі 375398,32 грн, пеню в сумі 197428,13грн, судовий збір в сумі 35119,34 грн;
-у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Грета" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить розглянути питання про залишення позову без розгляду згідно з п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України та ч. 1 ст. 278 ГПК України, скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23 в частині стягнення пені та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в стягненні з відповідача пені. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- представник позивача Пересунько О.В. діяла від його імені не як адвокат, а як Фізична особа-підприємець, зважаючи на зміст договору №РКТК- 14/02/23 щодо надання послуг у сфері права від 14.02.2023; 
- договір про надання правової допомоги між ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» та адвокатом Пересунько О.В. не укладався і адвокат Пересунько О.В. не мала права підписувати позов і інші процесуальні документи від імені Позивача;
- в Ордері про надання правничої (правової) допомоги, який був наданий суду Пересунько О.В. вказано, що ордер виданий на підставі Договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги за № РКПК-14/02/23 від 14.02.2023р., проте наданий Пересунько О.В. договір має інший номер і назву - Договір №РКТК- 14/02/23 щодо надання послуг у сфері права від 14.02.2023;
- враховуючи, що договір про надання правової допомоги між адвокатом Пересунько О.В. та ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» не укладався, то адвокат Пересунько О.В. не мала право оформлювати ордер, підписувати позов, інші процесуальні документи і здійснювати представництво від імені ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» у суді, що є підставою для залишення позову без розгляду;
- вважає, що існує причинний зв`язок між невиконанням зобов`язання товариства, яке знаходиться на території Донецької області та військовими діями, які розпочала Російська Федерація проти України, тобто наявність форс-мажорних обставин для Відповідача, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для стягнення пені.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023, зокрема: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Грета" на рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23; призначено справу до розгляду на 20.12.2023 о 10:45 год. 
Приватним акціонерним товариством "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін з підстав, викладених у вказаному документі. Крім того, просило поновити пропущений строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що місцевий господарський вірно надав оцінку обставинам, що склались між сторонами та прийняв законне рішення. Також позивач зазначив, що відповідачем недоплачено суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 50930,55 грн., оскільки судовий збір повинен був сплачуватися виходячи із розрахунку 150% від загальної суми сплаченого судового збору при поданні позову, а не від оскаржуваної суми. Крім того, позивач просив стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2023: розгляд справи відкладено на 17 січня 2024 року о 11:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду; судове засідання, призначене на 17.01.2024 о 11:45 год., вирішено провести в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua); поновлено позивачу пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
На адресу Східного апеляційного господарського суду 10.01.2024 року від Приватного акціонерного товариства "Грета" надійшли пояснення на відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат", якими відповідач заперечив проти доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема відповідач зазначив, що судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений у відповідності до вимог діючого законодавства України. Крім того, відповідач просив покласти судові витрати на позивача та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 0.00 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 оголошено перерву у судовому засіданні по справі №905/342/23 до "22" лютого 2024 р. о 12:00 год.; судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Грета" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, призначеного на 22.02.2024 о 12:00 год, в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва.
Позивач в судовому засіданні 22.02.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.
Відповідач в судове засідання 22.02.2024 не з`явився, разом з тим, надав заяву якою просив відкласти проведення судового засідання на іншу час або дату, з огляду на неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції у Шевченківському районному суді м. Києва або розглянути апеляційну скаргу без участі його представника, в разі неможливості відкласти судове засідання на інший час або дату.
Розглянувши вищевказане клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку щодо залишення його без задоволення, з огляду на те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, закінчення процесуального строку розгляду апеляційної скарги, недопустимість затягування судового процесу, можливість представника відповідача прийняти участь в судому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.
Зважаючи на вищевикладене, заява відповідача про розгляд апеляційної скарги без участі його представника підлягає задоволенню. 

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 28.11.2019 між Приватним акціонерним товариством "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" (далі - Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Грета" (далі - Покупець) укладено договір поставки №878 (далі - договір), за умовами п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставляти продукцію у кількості, асортименті та по цінам, що узгоджуються сторонами в Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору (в подальшому - Товар), а Покупець зобов`язаний приймати Товари та сплачувати його вартість.
Загальна сума Договору визначається як сума вартості всього Товару, поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем в період дії цього Договору та не може перевищувати 12000000,00 (дванадцять мільйонів) гривень з ПДВ, в тому числі ПДВ 2000000,0 (п.7.3 договору).
Відповідно до положень п.2.1 договору, поставка Товару здійснюється за однієї з наступних умов: - СРТ перевезення оплачено до міста призначення, що узгоджується в Специфікації; або - FCA місце поставки, адреса узгоджується в Специфікації, згідно міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс, в редакції 2010 року.
Конкретна умова поставки партії Товару визначається сторонами під час узгодження Заявки Покупця та вказується у Специфікаціях.
Згідно п.2.2. момент виконання Постачальником обов`язку з передачі Товару (дата поставки Товару) визначається датою виконання зобов`язань за п.А4 відповідного терміну Інкотермс.
Розділом ІІІ сторонами узгоджено кількість та асортимент поставки, зокрема за п.3.1 останнього кількість Товару (як загальна так і в партії), його часткове співвідношення (асортимент) за групами, видами, марками та типами визначається у Специфікаціях на підставі погодженої сторонами Заявки Покупця. Партією Товару вважається Товар, узгоджений до постачання за однією Специфікацією. Дозволяється поставка партії Товару частинами, якщо інше не встановлено Специфікацією. Поставка Товару з відхиленнями у кількості в межах ±10 (десять) відсотків від кількості кожної Товарної позиції Специфікації є погодженою сторонами та не вважається порушенням Постачальником власних зобов`язань. Заявка на виробництво Товару, з вказанням загального асортименту та кількості продукції, яку Покупець придбає в конкретному місяці, надається Покупцем не пізніше ніж за 10 (десять) днів до дати закінчення попереднього місяця.(п.3.2).  Допускається підписання Специфікації шляхом обміну електронними повідомлення засобами електронної пошти без використання електронного цифрового підпису або засобами факсимільного зв`язку з подальшим обміном оригіналами(п.3.3).
Згідно п.4.1 договору поставка партії Товару здійснюється у строки погоджені сторонами у Замовленні Покупця, якщо інший строк поставки не вказаний у відповідній Специфікації. У разі розбіжностей умов Специфікації та Замовлення, переважну силу мають умови передбачені у Замовленні. Замовлення на поставку конкретної партії Товару подається Покупцем за 14 (чотирнадцять) робочих днів до планованої дати поставки. Замовлення повинно бути направлено Покупцем з електронної адреси lenta@greta.donetsk.ua на електронну адресу Постачальника potapova@rktk.com.ua та оформлено за формою згідно Додатку А до Договору, мати підписи уповноважених осіб та печатку Покупця (у разі наявності). Постачальник повинен впродовж 2 (двох) робочих днів підтвердити або відхилити Замовлення Покупця (п.4.2).
Відповідно до п.13.7 договору вся кореспонденція між Сторонами, яка здійснюється засобами електронного зв`язку та направляється Покупцем з домену @greta.donetsk.ua вважається спрямованої Постачальникові від імені Покупця, і, відповідно, кореспонденція, спрямована Постачальником з домену @rktk.com.ua, вважається відправленої Покупцеві від імені Постачальника, в наслідок чого, має юридичну силу і може використовуватися при вирішенні спорів відповідно до цього Договору.
При цьому, у п. 3.4 договору визначено, якщо оригінальний документ Специфікації або Замовлення не було отримано однією зі сторін, Сторони погодили, що кількість Товару, його часткове співвідношення (асортимент) за групами, видами, марками та типами, а також ціна Товару визначаються в товарно-транспортних накладних та видаткових накладних; вимоги до якості Товару та інші відомості щодо умов поставки визначаються наявними копіями (повідомленнями електронної пошти чи факсимільними листами) щодо погодження Замовлення та/або Специфікації, по відношенню до яких існує підписані накладні.
При поставці на умовах СРТ, Покупець зобов`язаний здійснити розвантаження автомобіля протягом 4 (чотирьох) годин з моменту його прибуття до місця призначення, в межах робочого часу складу, а саме з 8.00 до 14.00 за київським часом. Якщо покупцем у накладних не зроблено відмітки про дату та час прибуття автомобілю та час розвантаження, відомості про дату та час прибуття та час розвантаження встановлюються за даними перевізника(п.4.9 договору).
Як узгоджено сторонами у п.п. 4.6, 4.7 договору прийняття партії Товару безумовно свідчить про те, що партія Товару була замовлена Покупцем, кількість, асортимент та ціна Товару в партії були погоджені сторонами.
До підписання накладних на Товар, Покупець зобов`язаний перевірити дотримання Постачальником умов цього Договору та Замовлення Покупця щодо кількості, асортименту, ціни Товару, цілісності пакування, належного маркування та наявності повного комплекту товаросупровідних документів. підписання накладних зі сторони Покупця свідчить про належне виконання Постачальником зобов`язань, виконання яких підлягало перевірці згідно цього пункту, за винятком приймання Товару з прихованими дефектами (в такому разі застосовуються умови передбачені п.6.2.).
В усіх випадках, Покупець зобов`язаний забезпечити наявність у особи, що приймає Товар повноважень в обсязі, що є достатнім для належного виконання умов цього Договору, не зважаючи на наявність трудових відносин між Покупцем та такою особою. Сторони визнають, що особа, яка поставила свій підпис у товарно-транспортної накладної і підпис якої скріплено печаткою вантажоодержувача, є належним чином уповноважена на отримання Товару за цим Договором (п.4.5 договору).
У відповідності до п.4.4 договору у усіх випадках поставки Товару на умовах СРТ, Покупець зобов`язаний підписати видаткові накладні та повернути один примірник належним чином оформленої видаткової накладної разом з оригіналом довіреності на отримання Товару Постачальнику не пізніше 20 (двадцяти) днів від дати отримання Товару, шляхом надсилання рекомендованим листом з описом вкладень, або кур`єрською службою доставки за свій рахунок, або шляхом передачі нарочно Постачальникові (менеджеру/регіональному менеджеру) з отриманням його підпису.
За умовами п.8.1. договору Покупець зобов`язаний сплатити вартість поставленого Товару в строк що не перевищує 45 календарних днів від дати поставки. Покупець здійснює платежі безготівковим розрахунком, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою виконання оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.
Пунктом 9.2 договору передбачено, що за порушення зобов`язань Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення зобов`язання за кожен день прострочення.  При цьому, сторони домовились, що нарахування пені здійснюється протягом 6-ти місячного строку прострочення виконання зобов`язання (п.9.5 договору).
Сторонами договору у п. 9.3 узгоджено, що згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України, сторони погодили, що Покупець, що прострочив грошове зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотків річних від простроченої суми.
У розділі 10 договору сторони погодили положення щодо настання форс-мажорних обставин, відповідно до п.10.1 якого, Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання/неналежне виконання стало наслідком обставин поза контролем та волею Сторони (форс-мажор). Форс-мажором є будь-які обставини які об`єктивно не можливо було передбачити на дату укладання цього Договору, які неможливо було відвернути та яким не можна було запобігти розумними зусиллями сторони та які прямо перешкоджають стороні належно виконувати зобов`язання; щодо яких уповноваженим органом із засвідчень форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) виданий сертифікат про засвідчення їх настання та, якщо виникає спор щодо дії обставин - строку дії.
Згідно п.10.2 договору, Сторона що потерпає від форс-мажору зобов`язана негайно, проте не пізніше 14 (чотирнадцять) робочих днів від дати настання таких обставин, повідомити протилежну сторону про такі обставини, їх вплив на виконання цього Договору та здійснити всі можливі дії для мінімізації негативних наслідків форс-мажору для обох сторін. На підтвердження форс-мажору сторона зобов`язана надати сертифікат, виданий уповноваженим органом із засвідчень форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), негайно після його отримання, проте не пізніше 40 (сорока) календарних днів від дати повідомлення про форс-мажор.
Невиконання Стороною п.10.2. цього Договору позбавляє сторону права посилатися на форс-мажор (п.10.4 договору).
У відповідності до п. 10.5 договору якщо сторонами письмово не погоджено інше, у разі заявлені однією зі сторін про форс-мажор, обидві сторони зупиняють виконання зобов`язань за цим Договором на строки дії форс-мажору, при цьому строки цього Договору (окрім строків оплати вартості поставленого Товару) подовжуються на строки дії форс-мажору. При цьому, сторони погодили що жодні форс-мажорні обставини не звільняють сторони від обов`язку виконати грошові зобов`язання та відповідальності за їх невиконання.
ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" поставило, а ПрАТ "Грета" прийняло на своєму складі товар "гофроящики" згідно товарно-транспортних накладних: від 13.12.2021 №23404-21 на загальну суму - 264729,6грн; від 13.12.2021 №22774-21 на загальну суму - 279293,4грн; від 16.12.2021 №23752-21 на загальну суму - 135108,6грн; від 21.01.2022 №956-22 на загальну суму - 140842,80грн; від 10.02.2022 №24614-21 на загальну суму -21454,8 грн;  від 26.01.2022 №1035-22 на загальну суму - 136959,60 грн; від 06.02.2022 №1842-22 на загальну суму - 414900,00 грн; від 14.02.2022 №2465-22 на загальну суму - 237364,80 грн (фактично дата отримання відповідачем 15.02.2022).
Зі сторони відповідача товар за товарно-транспортними накладними прийняла відповідальна особа вантажоодержувача - Якименко В.В., підпис вказаної особи скріплено відтиском штампу складу ПрАТ "Грета".
За наслідками господарських операцій Постачальником складені податкові накладні, які проведені у податковому обліку підприємства.
Оскільки відповідач не сплатив вартість отриманого товару в сумі 1630653,60грн,  позивач звернувся до відповідача з претензією №11/197 від 08.09.2022, в якій вимагав сплати заборгованості.
Відповідь на претензію отримана не була, що спричинило звернення позивача до суду за захистом  порушеного права шляхом подачі позову про стягнення основного боргу в сумі 1630653,60 грн, 3% річних в сумі 53274,11 грн, інфляційних витрат в сумі 375398,32 грн, пені в сумі 283490,30 грн.
Внаслідок звернення позивача з відповідним позовом до суду, ПрАТ "Грета" звернулося до нього з листом №86 від 19.06.2023, в якому просило розглянути можливість укладення мирової угоди, згідно з якою відповідач пропонує добровільно погасити суму основного боргу в розмірі 1630653,60 грн рівними частками протягом півроку після закінчення воєнного стану в Україні, просить не стягувати з нього заявлені 3% річних, пеню та інфляційні  нарахування. Проте, сторони не дійшли згоди щодо врегулювання спору мирним шляхом, будь-які угоди щодо зміни строків оплати  у порядку реструктуризації заборгованості між ними не укладались.
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23: позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" до Приватного акціонерного товариства "Грета" задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Грета" на користь Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" основний борг в сумі 1630653,6 грн, 3% річних в сумі 53197,32 грн, інфляційні витрати в сумі 375398,32 грн, пеню в сумі 197428,13грн, судовий збір в сумі 35119,34 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зміст апеляційної скарги свідчить, що рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23 оскаржується в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Грета" пені в сумі 197428,13 грн.
Наведене вище свідчить про безпідставність доводів Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат", що сплачена апелянтом сума судового збору є меншою ніж передбачено діючим законодавством, оскільки  згідно ч.4 ст.6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у  статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до  ст. 509 Цивільного кодексу України,  ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з ч. 1  ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Оцінивши зміст договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).
Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з  статтею    265 Господарського кодексу України  передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.
Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Як було встановлено місцевим господарським судом та не заперечується жодною із сторін, ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" на виконання умов договору поставило ПрАТ "Грета", а останнє прийняло на своєму складі товар "гофроящики" на загальну суму 1  630  653,60 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними: від 13.12.2021 №23404-21 на загальну суму - 264729,6 грн; від 13.12.2021 №22774-21 на загальну суму - 279293,4 грн;  від 16.12.2021 №23752-21 на загальну суму - 135108,6грн; від 21.01.2022 №956-22 на загальну суму - 140842,80 грн; від 10.02.2022 №24614-21 на загальну суму - 21454,8 грн;  від 26.01.2022 №1035-22 на загальну суму - 136959,60 грн; від 06.02.2022 №1842-22 на загальну суму - 414900,00 грн; від 14.02.2022 №2465-22 на загальну суму - 237364,80 грн.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що Покупець свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару всупереч  ст.526 Цивільного кодексу України,  ст.193 Господарського кодексу України не виконав, місцевий господарський суд стягнув з  ПрАТ "Грета"  на користь ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" борг в розмірі 1  630  653,60 грн.
Рішення місцевого господарського суду щодо вимог про стягнення суми основного боргу не оскаржується, зважаючи на вимоги апелянта.  

Під час перегляду рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Грета" пені в сумі 197428,13грн., колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.   
Згідно ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України  встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Пунктом 9.2 договору передбачено, що за порушення зобов`язань Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення зобов`язання за кожен день прострочення.  При цьому, сторони домовились, що нарахування пені здійснюється протягом 6-ти місячного строку прострочення виконання зобов`язання (п.9.5 договору).
Враховуючи наведене, з огляду на умови договору, положення діючого законодавства та факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості поставленої продукції, перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені  в розмірі 282 040,19 грн.
В той же час, місцевий господарський суд, застосувавши свої дискреційні повноваження щодо зменшення штрафних санкцій дійшов висновку щодо зменшення пені на 30%, у зв`язку із чим стягнув з Приватного акціонерного товариства "Грета" на користь Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" пеню в сумі 197428,13 грн.

Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що на думку апелянта відсутні правові підстави для стягнення з нього пені, зважаючи на наявність форс-мажорних обставин, які спричинені військовою агресією Російської Федерації проти України, які не дозволили відповідачу своєчасно виконати свої зобов`язання з оплати вартості поставленої продукції. 
В обґрунтування підстав для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді стягнення пені, останнім зазначено наступне.
Наказом ПрАТ "Грета" №176 від 28.02.2022 господарська діяльність підприємства тимчасово  призупинена до закінчення воєнного стану та дії обмежувальних заходів внаслідок внесення підприємств Донецької області до "стоп-листа" ЄС від 23.02.2022. Наказом  ПрАТ "Грета" №177 від 24.03.2022 трудові відносини з працівниками тимчасово призупинені на період дії воєнного стану.
Згідно листів АТ "Таскомбанк" № 7 від 20.05.2022, № 23441/79.2 від 08.12.2022 всі населені пункти Донецької і Луганської області, в повному складі, внесені в стоп-лист; всі вхідні та вихідні міжнародні платежі клієнтів з цих населених пунктів - залишаються без виконання; АТ "Таскомбанк" рекомендує відповідачу змінити своє місце реєстрації для забезпечення безперебійної роботи та ведення зовнішньо-економічної діяльності за експортно-імпортними операціями.
Відповідач надав рахунки та платіжні доручення, згідно яких АТ "Таскомбанк" внаслідок наведеного не зарахував на рахунок відповідача грошові кошти від UAB "Limtakas", Литва у розмірі 26 380 Євро, які були перераховані платіжним дорученням VM6455 від 28.02.2022; MPM agd S.A., Польша у розмірі 26 320 Євро та 27 210 Євро; Akcenta CZ a.s., Чехія у розмірі 26 244,00 Євро, які були перераховані платіжним дорученням від 09.03.2022; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія у розмірі 26 240,02 Євро, які були перераховані платіжним дорученням від 04.03.2022.
Як стверджує ПрАТ "Грета", станом на 24.02.2022 у підприємства  укладені договори з російськими компаніями, які мали заборгованість за придбаний товар і не змогли здійснити розрахунки після 24.02.2022 на підставі п.15 постанови правління НБУ України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану". Зокрема, ТОВ "Грета", РФ у розмірі 5 254 451,00 руб.РФ (платіжне доручення № 148 від 05.03.2022р) за договором № 65 купівлі-продажу від 20.12.2010; ТОВ "Ваюр", РФ (реєстраційній номер 1176196024652) у розмірі 4 064 000,00 руб.РФ за договором № 24 купівлі-продажу від 04.06.2013.
На підтвердження фактів ракетних обстрілів м.Дружківка відповідач навів перелік активних посилань на статті в мережі Інтернет.
За результатами обстрілів  території підприємства відповідача пошкоджено будівлі виробничих приміщень ПрАТ "Грета". Зокрема, 08.02.2023 Дружківською військовою адміністрацією складено акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, згідно якого внаслідок влучання ракети 30.08.2022 пошкоджено заповнення віконних та дверних прорізів 176 м2 (всього 224 м2),будівля придатна до експлуатації. 
Заяву ПрАТ "Грета" щодо пошкодженого майна в результаті обстрілу було внесено до реєстру досудових розслідувань та приєднано до матеріалів кримінального провадження №22022050000004151, що вбачається з листа Слідчого СВ ВП Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області № 734/202-2023 від 20.02.2023.
Стосовно доводів Приватного акціонерного товариства "Грета" про наявність підстав для звільнення його від відповідальності внаслідок наявності обставин непереборної сили, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У розділі 10 договору сторони погодили положення щодо настання форс-мажорних обставин, відповідно до п.10.1 якого, Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання/неналежне виконання стало наслідком обставин поза контролем та волею Сторони (форс-мажор). Форс-мажором є будь-які обставини які об`єктивно не можливо було передбачити на дату укладання цього Договору, які неможливо було відвернути та яким не можна було запобігти розумними зусиллями сторони та які прямо перешкоджають стороні належно виконувати зобов`язання; щодо яких уповноваженим органом із засвідчень форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) виданий сертифікат про засвідчення їх настання та, якщо виникає спор щодо дії обставин - строку дії.
Торгово-промислова палата України 28 лютого 2022 року повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР та інших документів вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин  не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку  саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи  при виконання нею конкретних договірних зобов`язань.  І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №  920/505/22).
Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що  сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
Дослідивши доводи апелянта щодо наявності правових підстав для звільнення його від відповідальності у вигляді сплати пені, зважаючи на наявність форс-мажорних обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Приватним акціонерним товариством "Грета" не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би свідчили про те, що саме військова агресія Російської Федерації проти України унеможливила виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати вартості поставленої продукції.
Зокрема, апелянтом не надано фінансової звітності підприємства (балансу, витягів з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, банківських виписок з рахунків підприємства, банківських довідок, актів інвентаризації наявного рухомого майна), яка би свідчила, що Приватне акціонерне товариство "Грета" дійсно не має достатньої кількості грошових коштів або іншого нерухомого або рухомого майна, що унеможливлює виконання покупцем свого зобов`язання з оплати вартості поставленої продукції.
При цьому, як тимчасова неможливість отримання відповідачем грошових переказів від іноземних контрагентів за господарськими договорами, так і призупинення господарської діяльності підприємства не може бути беззаперечним доказом неможливості виконання грошового зобов`язання з оплати вартості отриманої продукції.
Сам по собі факт військової агресії Російської Федерації проти України, введення в державі воєнного стану не може бути беззаперечним доказом наявності форс-мажорних обставин, за відсутності доказів безпосереднього впливу на реальну можливість виконання стороною договору своїх зобов`язань.
До того ж всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та під час воєнного стану здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі в країні та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.  Як позивач, так і відповідач на момент оголошення в Україні воєнного стану були зареєстровані на території областей, на яких велись активні бойові дії, а саме, Донецької та Луганської областей.
Також колегія суддів враховує, що поставка товару відбулась ще у грудні 2021 - січні та лютому 2022 року, тобто ще до початку військової агресії Російської Федерації проти України. При цьому, наявність у відповідача сорокап`ятиденного строку для оплати вартості отриманої продукції, не спростовує можливість відповідача розрахуватись за отриманий товар ще до 24.02.2022. 
Так, зокрема за ТТН №23404-21 від 13.12.2021, ТТН №22774-21 від 13.12.2021 строк виконання з оплати вартості отриманої продукції було передбачено до 27.01.2022, а за ТТН №23752-21 від 16.12.2021 - до 31.01.2022, проте Приватне акціонерне товариство "Грета" не розрахувалось за поставлений товар за цими товарно-транспортними накладними, незважаючи на те, що строк для виконання зобов`язання з оплати  вартості поставленої продукції настав ще до початку військової агресії Російської Федерації проти України.
Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, які зазначені в листі ТПП України, та неможливістю виконати відповідачем грошове зобов`язання за укладеним з позивачем договором поставки. 
Крім того, згідно п.10.2 договору, Сторона що потерпає від форс-мажору зобов`язана негайно, проте не пізніше 14 (чотирнадцять) робочих днів від дати настання таких обставин, повідомити протилежну сторону про такі обставини, їх вплив на виконання цього Договору та здійснити всі можливі дії для мінімізації негативних наслідків форс-мажору для обох сторін. На підтвердження форс-мажору сторона зобов`язана надати сертифікат, виданий уповноваженим органом із засвідчень форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), негайно після його отримання, проте не пізніше 40 (сорока) календарних днів від дати повідомлення про форс-мажор.
Невиконання Стороною п.10.2. цього Договору позбавляє сторону права посилатися на форс-мажор (п.10.4 договору).
Проте, Приватним акціонерним товариством "Грета"  не надано доказів, які би свідчили про виконання останнім умов п.10.2 Договору щодо повідомлення позивача про форс-мажорні обставини та надання  відповідних документів.
До того ж, у п. 10.5 договору сторони погодили що жодні форс-мажорні обставини не звільняють сторони від обов`язку виконати грошові зобов`язання та відповідальності за їх невиконання.
Приймаючи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Грета" на користь Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" пені в сумі 197428,13 грн.

Під час розгляду доводів Приватного акціонерного товариства "Грета" про те, що представник позивача Пересунько О.В. не мала права підписувати позов і інші процесуальні документи від імені Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат", колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч.4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до  Закону України  "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до  Закону України  "Про безоплатну правничу допомогу".
Згідно пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, договір про надання правничої допомоги та одер.
Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що представником Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" у справі №905/342/23 є адвокат Пересунько Оксана Віталіївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №7400/10 від 01.03.2019, що видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області №67. 
Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги  є ордер №1366420 серія АІ від 20.03.2023, в якому вказано, що підставою для його видачі є договір про надання правової допомоги №РКПК-14\02\23 від 14.02.2023.
Пересунько Оксана Віталіївна згідно даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована в якості Фізичної особи-підприємця. Основний вид діяльності: 69.10 діяльність у сфері права.
Між ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" (Замовник) та фізичною особою-підприємцем Пересунько Оксаною Віталіївною (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №7400/10 від 01.03.2019 року), основний вид діяльності - діяльність у сфері права КВЕД-69.10 (Виконавець) укладено договір щодо надання послуг у сфері права №РКТК-14/02/23 від 14.02.2023, у відповідності з розділу 1 якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені цим Договором наступні послуги у сфері права, а саме: надання юридичних та консультативних послуг, пов`язаних із діяльністю Замовника, в тому числі правничу допомогу щодо захисту інтересів та прав Замовника при здіи?сненні ним господарськоі? діяльності, юридичне представництво у адміністративних справах, в судових органах усіх інстанціи?, в будь-яких державних, приватних органах будь-якоі? організаціи?но-правовоі? форми, також здіи?снювати правовии? аналіз діючих норм законодавства, що можуть вплинути на господарську діяльність Замовника в частині оподаткування, стягнення дебіторськоі? заборгованості, консультування з правових питань, надання загальних консультаціи? та складання правових документів.
Надання Виконавцем послуг у сфері права полягає в: представленні у встановленому порядку інтересів Замовника в судах відповідної інстанції; складанні та подаванні необхідних процесуальних документів в тому числі але не виключено: скарги, претензії, позовні та інші заяви, клопотання, повідомлення; наданні загальних консультацій та складанні юридичних документів із поточної діяльності Замовника щодо аналізу правових ризиків щодо оподаткування; здійсненні аналізу законодавчих змін що стосуються господарської діяльності та можуть вплинути у подальшому на господарську діяльність Замовника що стосується оподаткування; здійсненні інших дій, направлених на виконання предмету даного Договору; здійсненні юридичного представництва інтересів Замовника та його посадових осіб, в судах або інших судових органах, податкових органах; участі у підготовці обґрунтованих відповідей, заперечень на запити державних, контролюючих органі, податкових органів; захисті інтересів товариства в державних органах і судах; підготовці висновків з правових питань, що постають у господарських операціях товариства та впливають на оподаткування (п.2.1 договору).
 Захист порушених права Замовника полягає у підготовці та наданні консультативних послуг у сфері права, підготовці, поданні процесуальних документів із передбаченим законодавством обсягом процесуальних прав та обов`язків, представлення інтересів Замовника із обсягом прав і обов`язків визначеними Сторонами цього Договору, консультування із правових питань, у разі необхідності подання Виконавцем запитів до всіх органів, фізичних, юридичних осіб для захисту прав та інтересів Замовника (п.2.3 договору).
За умовами п.2.4 договору сторони погодились, що під документами вони розуміють, юридичні висновки підготовлені на вимогу Замовника, будь-які листи, скарги, претензіі?, заяви, відповіді, звернення, заперечення, відзиви, позовні заяви, апеляціи?ні скарги, касаціи?ні скарги, клопотання, пояснення, що готуються та надсилаються Виконавцем Замовник або у будь-якіи? державнии?, судовии?, виконавчии? орган для виконання даного договору.
В подальшому, 20.03.2023 між адвокатом Пересунько Оксаною Віталіївною та ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" укладено додаткову угоду до договору №РКПК-14/02/23 щодо надання послуг у сфері права від 14.02.2023 (далі - додаткова угода).  
Згідно пункту 1 додаткової угоди від 20.03.2023  Адвокат уповноважений Клієнтом на подання всіх процесуальних документів та вчинення дій як представник юридичної особи ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" - процесуальний статус позивач щодо супроводження господарської справи в Господарському суді Донецької області щодо стягнення заборгованості, яка включає як суму основного боргу, так і штрафних санкцій з ПАТ "Грета" код 00153488, правовий статус Відповідач, що виникла на підставі договору № 878 від 28.11.2019. Ціна позову буде складати - 2 461 007,51 грн. 
Також 30.09.2023 між Виконавцем - Фізичною особою - підприємцем Пересунько О.В. та Замовником - ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» підписано   Акт приймання - передачі наданих послуг № 1, згідно якого сторонами підтверджено, що у березні - вересні 2023 року Виконавцем надано послуги у сфері права відповідно до додаткової угоди від 20.03.2023, договору № РКТК-14/02/23 від 14.02.2023 щодо надання послуг у сфері права щодо супроводження судової справи №  905/342/23  у Господарському суді Донецької області за позовом ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» до ПрАТ «Грета». Загальна вартість послуг склала: 57000,00грн. Актом засвідчено, що Замовник не має претензій чи зауважень щодо кількісних чи якісних показників наданих послуг протягом зазначеного періоду.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат, який здійснює адвокатську діяльність, є самозайнятою особою.
Визначення поняття самозайнятої особи міститься у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (п.65.9 ст.65 ПК України).
Таким чином, аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності.
У постанові   Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №760/32929/18 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що адвокатська діяльність не передбачена податковим законодавством України як така, що не може здійснювались особами, що перебувають на спрощеній системі оподаткування з посиланням на наведені вище норми права.
Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що договір про надання послуг у сфері права №РКТК - 14/02/23 дійсно укладено між  ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" та фізичною особою-підприємцем Пересунько О.В.
В той же час, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №7400/10 від 01.03.2019 року, що видано на ім`я Пересунько О.В, ордер №1366420 серія АІ від 20.03.2023 свідчать про те, що Пересунько О.В. має статус адвоката та приймала участь при розгляді справи №905/342/23 саме як адвокат.
Зміст договору про надання послуг у сфері права №РКТК - 14/02/23 та додаткової угоди від 20.03.2023 також свідчить, що Пересунько О.В. має статус адвоката.
При цьому, із змісту договору про надання послуг у сфері права №РКТК - 14/02/23 від 14.02.2023 та додаткової угоди від 20.03.2023 вбачається, що вказані правочини за своїм змістом та умовами відповідають істотним умовам договору про надання правничої допомоги.
Верховний Суд в постанові від 01.02.2022 року у справі №910/10935/20 зробив висновок, що укладання договору адвокатом як фізичною особою - підприємцем не позбавляє його статусу адвоката, а тому не впливає на порядок розподілу судових витрат у справі, у разі, якщо наявні докази, що він приймав участь при розгляду справи як адвокат.
Що стосується зазначення в договорі про надання послуг у сфері права його номеру як №РКТК - 14/02/23, а у додатковій угоді та ордері іншого номеру - №РКПК-14/02/23, представником ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" зазначено, що неспівпадання номерів договору відбулось внаслідок помилки.
При цьому, за поясненнями позивача між адвокатом Пересунько О.В. та ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" було укладено єдиний договір №РКТК- 14/02/23 від 14.02.2023 та інших договорів між сторонами не укладалось.
В свою чергу, Приватним акціонерним товариством "Грета"  не надано жодних належних та допустимих доказів в розмінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би спростовували вищевказане твердження позивача.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що надмірний формалізм  при оцінці наявних в матеріалах справи документів може призвести до порушення принципу верховенства права та обмежити право особи на справедливе вирішення спору, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, а також суперечитиме завданням господарського судочинства, яке відповідно до частини другої статті 2 ГПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Наведені вище обставини свідчать про те, що Пересунько О.В. здійснювала представництво інтересів ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" як адвокат, а укладання договору як фізичною особою-підприємцем не позбавляє Пересунько О.В. статусу адвоката, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку, що позовна заява була підписана уповноваженою особою, що унеможливлює залишення позову без розгляду на підставі ст.226 ГПК України.
Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23 в оскаржуваній частині  підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Грета" на рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 19.10.2023 у справі №905/342/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                                 Е.В. Сгара

Суддя                    Р.А. Гетьман 

Суддя                    О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 22.02.2024 року