ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6040/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  щодо нарахування пенсії позивачеві за вислугою років, виходячи з 29 років 11 місяців та 29 днів страхового стажу;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії за вислугою років, виходячи з 30 років страхового стажу, з дня звернення за пенсією.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.  Зазначає, що суд не вирішив спірних правовідносин, адже позивач оскаржує дії УПФУ щодо обрахунку періоду перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною в календарних днях, тоді як має врахувати цей період у складі загального страхового стажу, який обчислюється в місяцях. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області  та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На запит ОСОБА_1 від 13.06.2023 відповідач листом від 17.07.2023 за № 11235-10347/П-02/8-0800/22 повідомив, що за даними електронної пенсійної справи розмір пенсії розраховано, виходячи зі стажу роботи 29 років 11 місяців 29 днів. Також, згідно зі ст. 42 Закону № 1058 пенсії пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону, не перераховуються.
Незгода позивача з відмовою в перерахунку пенсії стала підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що вік ОСОБА_1  57 років, отже, право на перерахунок пенсії виникне лише після досягнення шістдесятирічного віку.
Натомість суд першої інстанції взагалі не надав оцінку доводам позивача  щодо неправомірного нарахування пенсії за вислугою років, виходячи з 29 років 11 місяців та 29 днів страхового стажу, а не з 30 років страхового стажу.
Таким чином, суд першої інстанції не вирішив спір по суті заявлених позовних вимог.
Усуваючи таке процесуальне порушення, суд апеляційної інстанції встановив, що під час призначення пенсії ОСОБА_1 період догляду за дитиною до 3 років з 20.02.1990 по 28.02.1990 зараховано як 9 днів страхового стажу функцією автоматичного розрахунку.
Перевіряючи правильність такого обрахунку, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3  ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Пунктом «ж» частини 3  статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
У редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до загального трудового стажу в повному обсязі, натомість наведений період підлягає зарахуванню до страхового стажу за умови сплати за цей період страхових внесків. При цьому неповний місяць роботи зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що остання 15.08.1987 прийнята на роботу до ДС № 39 на посаду вихователя, з якої 19.02.1990 звільнена за переведенням до ДУ № 65. Наступний запис трудової книжки датований 01.03.1990 та підтверджує прийняття ОСОБА_1 вихователем до яслів-садку Придніпровської залізниці.
Запису про перебування ОСОБА_1 в період з 20.02.1990 по 28.02.1990 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку трудова книжка не містить.
Відповідна інформація підтверджується лише розрахунком пенсії ОСОБА_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Згідно з даними цього розрахунку, з 20.09.1990 по 28.02.1990 обраховано 9 днів страхового стажу, за попередній період роботи з 15.08.1987 по 19.02.1990 – 2 роки 6 місяців 5 днів страхового стажу. 
При цьому ОСОБА_1 не надає до суду належних доказів, що у спірному  періоді – лютий 1990 року, на її користь були сплачені страхові внески та сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок, що є умовою для зарахування неповного місяця роботи до страхового стажу як повний місяць відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що УПФУ при призначенні пенсії неправильно обрахував страховий стаж ОСОБА_1 .
Доводи позивача, що неповний період роботи в лютому 1990 рок сумарно з періодом перебування у відпустці по догляду за дитиною  складають повний календарний місяць, не є достатніми для зарахування цього періоду до страхового стажу з огляду на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що зазначено вище.
Відтак, правові підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В свою чергу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 280/6040/23 скасувати. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з 30 січня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 30 січня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров